Номер провадження: 33/813/338/26
Номер справи місцевого суду: 522/18819/25 
Головуючий у першій інстанції Дерус А. В. 
Доповідач Лозко Ю. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.02.2026 року м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Лозко Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання Шахової О.В., 
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2025 року
встановив:
Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАПта накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. Вирішено питання щодо судового збору.
Судом першої інстанції встановлено, що 04 серпня 2025 року о 23:29 год, за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, № 128, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом – електросамокатом «Jet», б/н, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки, за допомогою газоаналізатора Драгер, результат 0,87‰.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
За доводами апеляційної скарги правоохоронці не надали суду докази, які б підтверджували, що апелянт керував транспортним засобом. У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено на якій правовій підставі він, як особа, яка не керувала механічним транспортним засобом, повинен був виконувати вимоги п.2.5 ПДР. В постанові суду не вказано потужність електросамокату «Jet», що унеможливлює встановлення та вирішення питання про те чи відноситься електросамокат до механічних транспортних засобів, тому висновки суду про порушення ним вимог п.2.9 ПДР є помилковими. Зазначає також і про те, що суд не надав йому можливості ознайомитися з відеозаписом у електронному вигляді, шляхом його надіслання засобами електронного зв`язку (на електронну пошту). 
В апеляційній скарзі просив розглядати справу без його участі. 
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом отримання повістки в електронний кабінет.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд, врахувавши фактичні обставини справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності  ОСОБА_1 .
Із тексту апеляційної скарги убачається, що апелянтом не заперечується та обставина, що на вимогу правоохоронців він погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу (алкотестеру). Результати огляду на стан алкогольного сп`яніння, отримані за допомогою використання цього спеціального технічного засобу, апелянт не ставить під сумнів, а тому з огляду на положення ч. 7ст. 294 КУпАП, ці обставини апеляційним судом не перевіряються.
Як на підставу задоволення вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на відсутність у справі доказів, які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом, а також те, що електросамокат не є транспортним засобом у розумінні положень п. 1.10 ПДР, зважаючи на відсутність інформації про його технічні характеристики, тому він не підлягає адміністративній відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду та таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд зважає на усталену практику ЄСПЛ, який зазначив, що: "будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобіля мита їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі" (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі "О`Галлоранта Франціс проти Сполученого Королівства" ("O'Halloran and Francis v. the United Kingdom") від 29 червня 2007 року).
Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У відповідності до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 266КУпАП).
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. (ч. 3 ст. 266 КУпАП).
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).
Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, регламентовано розділом II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року N 1452/735 (далі -Інструкція).
Так розділом II указаної Інструкції визначено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (пункт 1 Розділу II Інструкції).
Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (пункт 3 Розділу II Інструкції).
Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (пункт 5 Розділу II Інструкції).
Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7 Розділу II Інструкції).
З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (пункт 9 Розділу II Інструкції).
Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (пункт 10 Розділу II Інструкції).
Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року N 1103 (далі- Порядок).
Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (пункт 4 Порядку).
Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності (пункт 5 Порядку).
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам (пункт 6 Порядку).
Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (пункт 7 Порядку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку).
Наведені вище вимоги національного законодавства правоохоронцями дотримані.
Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема до одних із таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, акт огляду, а також інші документи.
Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд в основу постанови поклав відомості, зафіксовані у: протоколі про адміністративне правопорушення, результатах тесту за допомогою технічного приладу "Драгер", акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, відеозаписах, долучених до справи.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №411633 поліцейськими зафіксовано, що: «03 серпня 2025 року о 23:29 год в м. Одеса, 
вул. Пантелеймонівська, 128, ОСОБА_1 керував транспортним засобом – електросамокатом «Jet» без номерного знаку потужністю до 800 кВт у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки зі згоди водія у встановленому законодавством порядку за допомогою газоаналізатору «Драгер 7510» ARLM 0314 на таблу якого зафіксовано 0,87 проміле, тест №1406, з результатами якого громадянин погодився, камера фіксації 474500, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР».
Вказаний вище протокол ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності підписав без зауважень, у змісті протоколу надав письмові пояснення про те, що добирався додому. 
З відеозапису, долученого правоохоронцями до матеріалів справи убачається, що підставою зупинки транспортного засобу слугував рух водія на електросамокаті по тротуару. Цю обставину, як і сам факт руху за допомогою електросамокату ОСОБА_1 не заперечував. Під час спілкування правоохоронців з ОСОБА_1 , останній підтвердив, що вживав алкоголь, а саме пиво у зв`язку з чим йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу (алкотестеру) на що він погодився. За результатами проходження ОСОБА_1 огляду, цифровий показник приладу зафіксував 0,87 проміле алкоголю в крові, при максимально допустимій нормі 0,2 проміле. Проти таких результатів огляду ОСОБА_1 не заперечував, у зв`язку з чим поліцейськими повідомлено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Також відносно ОСОБА_1 правоохоронцями винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП за керування електросамокатом по тротуару (пішохідній зоні). Перед складанням адміністративних матеріалів, поліцейський роз`яснив йому права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.
З роздрукованих результатів спеціального технічного засобу від 04 серпня 2025 року, отриманих за результатами проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, убачається, що у його крові зафіксовано 0,89 проміле алкоголю.
Ці ж відомості щодо результатів проведення огляду, зафіксовані поліцейськими у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
Установивши та зафіксувавши, що водій транспортного засобу, керував елекросамокатом у стані алкогольного сп`яніння та погодився з результатами огляду, проведеного на місці зупинки, поліцейськими підставно складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Аргументи апелянта щодо відсутності у справі доказів, які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом, апеляційний суд відхиляє, оскільки як убачається з відеозаписів, доданих до матеріалів справи, ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, визнав, що рухався на електросамокаті по тротуару, а не проїжджій частині.
Апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 , як водій електросамокату, погодився виконати вимоги, передбачені п.2.5 ПДР, та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат якого у понад 4 рази перевищив максимально допустиму норму алкоголю в крові. 
Докази того, що постанову про накладення адміністративного стягнення, винесену правоохоронцями на ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, апелянтом скасовано у порядку, встановленому законом порядку, матеріали справи не містять.
Доводи апелянта про те, що електросамокат, яким керував ОСОБА_1 , не є транспортним засобом, апеляційний суд відхиляє, з огляду на таке.
З огляду на диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП, однією з обов`язкових ознак, яка передбачає адміністративну відповідальність за вказаною вище статтею є керування транспортним засобом.
При цьому, у конструкції диспозиції вказаної вище норми, законодавець не визначає, що такий транспортним засіб має бути саме механічним, визначення якого закріплено у 
п. 1.10 ПДР.
На відносини, що виникають при використанні транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та створенні/використанні інфраструктури для них поширюється дія Закону України "Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів" (далі - Закон).
Згідно з положеннями ст. 1 Закону легкий персональний електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.
В апеляційній скарзі апелянт не заперечує ту обставину, що електросамокат, яким він керував, мав електричний тяговий двигун, при цьому ОСОБА_1 звертає увагу, що правоохоронцями не надано доказів та не зафіксовано у змісті протоколу відомості, які містять інформацію про технічні характеристики цього електросамокату.
Однак, апеляційний суд відхиляє такі доводи апелянта, оскільки за умови наявності у самоката електричного двигуна, незалежно від його потужності, він за своїми технічними характеристиками підпадає під ознаки легкого персонального електричного транспортного засобу, тому ОСОБА_1 , як водій цього транспортного засобу є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
Аргументи апелянта про те, що суд не забезпечив йому можливості ознайомитися з відеозаписами, наданими правоохоронцями, апеляційний суд відхиляє, оскільки суд першої інстанції листом від 13 листопада 2025 року повідомив апелянта про відсутність технічної можливості ознайомити його з доказом у спосіб, який просив ОСОБА_1 (шляхом направлення на електронну пошту або в електронний кабінет.
При цьому, судом запропоновано апелянту (або його представнику) з`явитися до приміщення суду з метою отримання копії відеозаписів на окремому оптичному носію. 
Також з матеріалів справи убачається, що наступне судове засідання призначено на 11 грудня 2025 року, тобто майже через місяць, що надавало апелянту можливість реалізувати право на ознайомлення з відеозаписи, які знаходяться у матеріалах справи.
Іншими доводами апеляційна скарга не обґрунтована.
Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до 
ст. 252КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.
За таких обставин, підстав для закриття провадження справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є вірним.
Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст. 247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.
Керуючись ст. 294 КУпАП
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя          Ю.П. Лозко