Справа № 465/4830/25 
Провадження 2/465/1611/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
05.01.2026 року         м. Львів
Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді Баран О.І.,
з участю секретаря судового засідання Щирби Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 )
відповідач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» (ЄДРПОУ 05506460, місцезнаходження: 79040, м. Львів, вул. Данила Апостола, буд.1),
предмет позову: визнання нарахування заборгованості неправомірною,

в с т а н о в и в:
У вересні 2025 року на адресу Франківського районного суду м. Львова надійшла указана позовна заява, скерована за правилами виключної підсудності ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 28.07.2025.
Позивач просить суд: «Визнати, що борг, у сумі 5711,36 грн., який виник з вини працівників ЛМКП «Львівтеплоенерго», які у повідомленнях про оплату послуги замовчували інформацію, не вказуючи дату наступної повірки, нараховано неправомірно.
Зобов?язати ЛМКП «Львівтеплоенерго» зробити перерахунок оплати за гарячу воду, анулювавши борг.
Розрахунок боргу:
2126,20+1920,44+2126,20-480,11+6,77+11,86=5711,36 грн.
2126,20 грн. - нараховано за гарячу воду за січень 2025р.
1920,44 грн. - нараховано за гарячу воду за лютий 2025р.
2126,20 грн. - нараховано за гарячу воду за березень 2025р.
-480,11 грн. - перерахунок за гарячу воду за березень 2025р. (у травні).
6,77 грн. - пеня нарахована за березень 2025р.
11,86 грн. - пеня нарахована за квітень 2025р.»
Позов мотивує тим, що протягом січня - березня «цього року» ЛМКП «Львівтеплоенерго» нарахувало йому борг у сумі 5711,36 грн. за спожиту гарячу воду, якою він не користується більше 15 років, але повірку лічильника проводить постійно. Згідно з п. 43 індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води від 01.12.2021, виконавець зобов`язаний контролювати дотримання установлених міжповірочних інтервалів для засобів вимірювальної техніки, яка є складовою частиною вузла комерційного та розподільчого обліку. У лютому 2025 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» надіслав рахунок на оплату гарячої води за січень по нормах відповідно до кількості прописаних осіб (в квартирі прописано 4 особи, але діти проживають окремо). При зверненні в абонентський відділ йому повідомлено, що з 01.01.2025 лічильник знятий з обліку, тому нараховано за гарячу воду відповідно до кількості прописаних осіб. Відповідач зняв з обліку лічильник обліку гарячої води у квартирі, не попередивши про це споживача.
Вважає, що відповідач зобов`язаний повідомляти споживачів щодо необхідності проведення чергової повірки розподільних приладів обліку гарячої води у повідомленнях на оплату за спожиту послугу. Зокрема, в силу приписів індивідуального договору на постачання гарячої води, саме виконавець зобов`язаний контролювати міжповірочні інтервали для засобів вимірювальної техніки, яка є складовою частиною вузла розподільчого обліку.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 15.09.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, із роз`ясненням права заявляти клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін (ч. 7 ст. 279 ЦПК України). Встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у встановлений строк правом на подання відзиву не скористався, заяви про поновлення строку для подання такого до суду також не надав.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Ураховуючи наведене та за відсутності клопотань сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Суд, з`ясувавши доводи на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, установив такі фактичні обставини справи, та відповідні до них правовідносини.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.
Індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та про надання послуг з постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 01.12.2021, за своєю правовою природою є публічними договорами приєднання, типова форма яких затверджена постановами Кабінету Міністрів України №1022, №1023 від 08.09.2021. Крім цього, зазначені договори є розміщені на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням: https://lmkp.lte.lviv.ua, що у відповідності до ч. 3 ст. 82 ЦПК України є загальновідомою обставиною.
Позивачу відповідачем для здійснення оплати за надані послуги за адресою: АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 .
Позивачем зазначено, що за указаною адресою зареєстровано 4 особи.
З листа від 17.04.2025 №08-4268-04/25 за підписом заступника директора зі збуту та маркетингу ЛМКП «Львівтеплоенерго» І. Нестерука вбачається, що за даними обліку ЛМКП «Львівтеплоенерго» квартира АДРЕСА_2 обладнана розподільним (квартирним) приладом обліку гарячої води. Чергова метрологічна повірка приладів обліку гарячої води, встановлених у зазначеній квартирі не здійснена. З урахуванням п. 4 розділу І Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону № 315, відповідно до якого для розподілу не приймаються показання вузла розподільного обліку, приладу розподільного обліку теплової енергії, що зняті (надані), починаючи з дати встановлення факту виходу його з ладу (закінчення строку повірки засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу) або встановлення факту несанкціонованого втручання в його роботу (самовільний демонтаж, умисне знищення, пошкодження, розкомплектування, у тому числі порушення цілісності пломб, тощо), до дати прийняття на абонентський облік відремонтованого чи заміненого вузла розподільного обліку, приладу розподільного обліку теплової енергії або повіреного засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу. Прилад обліку гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , було знято з абонентського обліку з 01.01.2025. При відсутності розподільного приладу обліку гарячої води або закінчення строку повірки засобу вимірювальної техніки, квартира вважається безобліковою (а.с. 12-13).
Листом ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 15.05.2025 №44/167-05/05, наданому за підписом заступника директора зі збуту та маркетингу Ігоря Нестерука, позивачу роз`яснено, що для розподілу гарячої води не приймаються показання вузла розподільного обліку гарячої води, у якого закінчився строк повірки. За відсутності даних щодо повірки розподільчого засобу обліку гарячої води, нарахування за послугу з постачання гарячої води проводились, як із споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку. Обсяг споживання гарячої води у приміщеннях без обліку визначається як різниця між визначеним за показаннями приладу обліку загального обсягу спожитої гарячої води у будівлі та між сумарним обсягом спожитої гарячої води за показаннями вузлів розподільного обліку у приміщеннях будівлі. Такий обсяг розподіляється кожному приміщенню, не оснащеному вузлом розподільного обліку, пропорційно до співвідношення кількості осіб, що фактично користуються комунальною послугою у такому приміщенні, до загальної кількості осіб (споживачів), що фактично користуються комунальною послугою у приміщеннях без обліку (а.с. 14).
Правомірність дій ЛМКП «Львівтеплоенерго» щодо спірних нарахувань, на підставі звернення позивача, була предметом перевірки Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області. За результатом опрацювання указаного звернення позивачу листом №05_2-11/3945 від 22.05.2025, підписаним начальником Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області Володимиром Біликом, надано відповідь про відсутність підстав для зобов`язання ЛМКП «Львівтеплоенерго» до проведення перерахунку вартості послуги з постачання гарячої води за січень - березень 2025 року (а.с. 17-21).
За обставин справи, позивачем не оспорюється кількість зареєстрованих у квартирі осіб, період без облікованого нарахування, який розпочався 01.01.2025 та тривав до 25.03.2025, і проводився як по квартирі, необладнаній розподільним приладом обліку гарячої води, відповідно до норм питомого водоспоживання, затвердженим рішенням ВК ЛМР пропорційно до кількості осіб, зареєстрованих в квартирі.
25 березня 2025 року прилад обліку гарячого водопостачання по адресі АДРЕСА_1 прийнято на абонентський облік ЛМКП «Львівтеплоенерго» після проведення чергової метрологічної повірки і з 25 березня 2025 року нарахування за спожиту гарячу воду проводяться з врахуванням показів повіреного розподільного приладу обліку гарячого водопостачання.
Оцінка суду
2 серпня 2017 року набрав чинності Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», яким змінені підходи до обліку комунальних послуг, а також встановлення та обслуговування засобів обліку води та теплової енергії (як квартирних, так і будинкових).
У зв`язку з прийняттям вказаного закону внесено зміни до 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та виключено положення про здійснення періодичної повірки, обслуговування та ремонту засобів вимірювальної техніки, результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб теплову енергію і воду, що є власністю фізичних осіб за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з тепло- і водопостачання.
Згідно з ст. 1, ч. 2 ст. 6 Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування, та заміна вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, що включає також огляд, опломбування/розпломбування, та періодичну повірку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Порядок встановлення міжповірочних інтервалів визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»).
Для всіх лічильників води установлено міжповірочний інтервал 4 роки (наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями»).
Дата проведення повірки вказується у паспорті на засіб обліку із зазначенням міжповірочного інтервалу, а в свідоцтві про повірку засобу вимірювальної техніки вказується дата, до якої таке свідоцтво діє. Тож, дізнатись дату наступної повірки можна у попередньому повірочному свідоцтві. Так, у свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 25ЛЛС/8041 вказано його чинність до 25.02.2029 (а.с. 22).
Підпунктом 3 пункту 4 розділу І Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону № 315, для розподілу не приймаються показання вузла розподільного обліку, приладу розподільного обліку теплової енергії, що зняті (надані), починаючи з дати встановлення факту виходу його з ладу (закінчення строку повірки засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу) або встановлення факту несанкціонованого втручання в його роботу (самовільний демонтаж, умисне знищення, пошкодження, розкомплектування, у тому числі порушення цілісності пломб, тощо), до дати прийняття на абонентський облік відремонтованого чи заміненого вузла розподільного обліку, приладу розподільного обліку теплової енергії або повіреного засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу.
Доказів того, що позивач звертався до відповідача з питанням проведення робіт по повірці лічильників матеріали справи не містять.
Оскільки при проведенні нарахувань за спожиті послуги з централізованого водопостачання мають враховуються показники лише тих приладів обліку води, які пройшли відповідну повірку, за відсутності доказів того, що позивач звертався до відповідача з вимогою проведення робіт по повірці лічильника води, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення його позовних вимог.
При цьому, суд вважає правильним висновок Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області, викладеним у листі №05_2-11/3945 від 22.05.2025, про те, що норми Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 №474 не поширюються на дані правовідносини.
Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну енергію і газ), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку, покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро- і газопостачання (абз. 2 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»).
Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки (абз. 3 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»).
Періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну енергію і газ) проводиться за рахунок тарифів на електро- і газопостачання. Періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) проводиться за рахунок плати за абонентське обслуговування - за умови укладення індивідуального договору або індивідуального договору з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У разі укладення колективного договору про надання комунальних послуг, договору про надання комунальних послуг з колективним споживачем або прийняття рішення співвласниками про порядок обслуговування та заміну вузла (вузлів) комерційного обліку відповідно до законодавства періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) проводиться за рахунок співвласників багатоквартирного будинку (абзац ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»).
Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором (абзац ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»).
Відповідно до п. 1 Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 № 474, цей Порядок визначає процедуру подання на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки, результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиту для побутових потреб електричну енергію і газ, комерційних розрахунків за спожиту теплову енергію і воду (далі - засоби вимірювальної техніки), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», комерційний облік комунальних послуг (далі - комерційний облік) - визначення за допомогою вузла комерційного обліку або за встановленими правилами у передбачених цим Законом випадках кількісних та якісних показників комунальної послуги, вимірювання яких забезпечується вузлом обліку, на підставі яких проводяться розрахунки за спожиті комунальні послуги.
Оскільки засіб вимірювальної техніки, встановлений в квартирі позивача, не є засобом комерційного обліку комунальних послуг, порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт не регулюється Порядком подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 № 474.
З огляду на те, що повірка внутрішньо квартирних засобів обліку води здійснюється за умови надання власником доступу до квартири, в якій установлені відповідні засоби обліку води, за відсутності доказів звернення позивача з питання проведення повірки лічильників води та відмови відповідача у здійсненні такої повірки, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача провести перерахунок.
Разом з тим, в підтвердження позовних вимог позивачем не надано доказів, які свідчать про те, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» діяло в порушення чинних вимог законодавства, які регулюють питання повірки розподільних приладів обліку гарячої води.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.
Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У визначеному ЦПК України процесуальному порядку позивачем не доведено обґрунтованість заявлених позовних вимог.
Судом не встановлено беззаперечних доказів, які свідчать про те, що своїми діями ЛМКП «Львівтеплоенерго» порушило права позивача як споживача послуг гарячого водопостачання.
Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що позов ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про визнання нарахування заборгованості неправомірною задоволенню не підлягає.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Питання про розподіл судових витрат суд не вирішує, оскільки позивач, як особа з інвалідністю ІІ групи, звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про визнання нарахування заборгованості неправомірною - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).
Повний текст рішення складено 05.01.2026.

Суддя: Баран О.І.