Придніпровський районний суд м.Черкаси    

Справа № 208/13377/25
Провадження №2-а/711/6/26

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
06 лютого 2026 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді: Позарецької С.М.,
при секретарі - Буйновській А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 , через представника адвоката Галенка О.Є., 14.10.2025 звернувся до Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області із позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, поліцейського Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта Нестеровського Р.В. про скасування постанови від 11.10.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності.
Ухвалою суду від 20.10.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків.
27.10.2025 стороною позивача подані матеріали на виконання ухвали суду від 20.10.2025, зокрема уточнена позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови від 11.10.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що постановою поліцейського Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом Нестеровським Я.В. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 грн. за ч. 4 ст. 126 КУпАП за те, що 11.10.2025 о 15.10 водій ОСОБА_1 керував по вул. Сурська у м. Кам`янське транспортним засобом Chery Amulet д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами відповідної категорії рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.04.2025 строком на 1 рік, чим порушив п. 2.1. а) ПДР України. 
Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною. Так, 11.10.2025 позивач дійсно керував автомобілем по вулиці Сурська у місті Кам`янське, але він не порушував вимоги частини 4 статті 126 КУпАП, а саме п.2.1 ПДР України, так як на час зупинки його поліцейським Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом Нестеровським Я.В. при огляді Єдиного державного реєстру судових він вирішив скласти постанову серії ЕНА № 5914376 стосовно позбавлення ОСОБА_1 по якійсь адміністративній справі, яка перебувала на розгляді в Південному районному суді м. Кам`янського, не зазначивши саме номер справи, дату набрання рішення суду законної сили, тобто фактично інспектор склав постанову не надавши належних доказів порушення позивачем частини 4 статті 126 КУпАП. Отже, позивач не погоджується із зазначеним рішенням поліцейського Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом Нестеровським Я.В., бо вважає себе невинним, постанову серії ЕНА № 5914376 від 11.10.2025 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм матеріально та процесуального права.
Пунктом 2.1. а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, позивач вважає, що не порушував даний пункт ПДР України, так як в нього при собі було посвідчення водія в застосунку ДІЯ ВХТ900049, де він не був позбавлений права керування, про що зазначено в оскаржуваній постанові, а отже винесення інспектором постанови, створює якусь колізію, з однієї сторони позивач позбавлений права керування, а з іншої - права у позивача дійсні відповідно до застосунку ДІЯ, відповідно до чого рішення суду фактично не виконувалось та на виконання не направлялось. Частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але фактично Позивач, ще не був позбавлений керування, так як рішення по адміністративній справі, відносно якого інспектором Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом Нестеровським Я.В. притягнуто позивача ОСОБА_1 , фактично не відправлялось на виконання, це підтверджує застосунок ДІЯ.
Таким чином, позивач просить суд, - скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5914376 від 11.10.2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн. визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі закрити.
Ухвалою суду від 30.10.2025 справу за підсудністю направлено до Придніпровського районного суду м. Черкаси.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.12.2025 прийнято, відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, за правилами ст.ст. 268, 286 КАС України.
В судове засідання позивач та його представник не з`явились, будучи неодноразово належним чином повідомлені про час, дату та міс це розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомлено.
В судове засідання представник відповідача не з`явився, будучи неодноразово належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Подане клопотання про розгляд справи за його відсутності. Крім того, подано відзив на позов, який прийнятий судом, і за яким просить відмовити у задоволенні позову, оскільки ОСОБА_1 11.10.2025 був законно притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Так, поліцейським було встановлено, що ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами на строк один рік на підставі постанови Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська (нині — м. Кам`янське) від 14.04.2025. Зазначеною постановою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Таким чином, керуючи транспортним засобом у період дії позбавлення права керування, ОСОБА_1 порушив п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України (обов`язок мати при собі посвідчення водія відповідної категорії) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами). Таким чином, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України). Отже, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності учасників справи, з огляду на норми чинного законодавства та обставини належного неодноразового повідомлення всіх учасників про судові засідання.
Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав:
встановлено, що постановою серія ЕНА № 5914376 від 11.10.2025 поліцейського Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом Нестеровським Я.В. позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП за те, що 11.10.2025 о 15.10 водій ОСОБА_1 керував по вул. Сурська у м. Кам`янське транспортним засобом Chery Amulet д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами відповідної категорії рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.04.2025 строком на 1 рік, чим останній порушив п. 2.1. а) ПДР України. 
Позивач у позовній заяві визнав обставини про те, що він дійсно цього дня та час і у вказаному поліцейським у постанові місці, керував вказаним транспортним засобом. Також зазначив у позові про те, що він був зупинений поліцейським, який при огляді Єдиного державного реєстру судових рішень встановив наявність адміністративної справи на розгляді Південного районного суду м. Кам`янського, але не вказавши номер справи, виніс постанову від 11.10.2025. Крім того, позивач у позові не заперечує факт роз`яснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП, строк оскарження постанови, порядок виконання постанови, відповідно до ст.ст. 289, 307, 308 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
За змістом п.п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право зупиняти транспортні засоби якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Положеннями ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, зокрема, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (з відповідними змінами та доповненнями).
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з п. 8 ч.1 статті 23 Закону «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, - посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (п. 2.1 а) ПДР України).
За приписами п. 2.4. а) ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. ПДР.
Частиною 4 статті 126 Кодексу про адміністративні правопорушення визначено, що Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 1 статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення на транспорті, про порушення правил користування засобами транспорту та правил дорожнього руху, передбачені частиною четвертою статті 126 КУпАП.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (ч.ч. 2, 3 ст. 222 КУпАП).
Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, в т.ч. передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, без складання відповідного протоколу.
Статтею 258 КУпАП передбачені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Зокрема, протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
Як зазначено у статті 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до положень п. 2 розділу III вказаної Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч. 4 ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення, крім даних, визначених частиною другою статті 283 КУпАП, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення. При цьому, не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.
За приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справи і накладення штрафу інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку, відтак, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху (зокрема, - правопорушення на транспорті, порушення правил користування транспортним засобом, порушення правил дорожнього руху), має спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, в іншому випадку правомірність своїх дій доводити у судовому порядку з можливістю скористатись правовою допомогою. При цьому, застосування процедури спрощеного (скороченого) провадження не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адмінвідповідальності, передбачених КУпАП.
Оскільки позивач зазначає про те, що саме він керував транспортним засобом, а тому відповідно, у працівника поліції і не було підстав складати протокол до постанови, враховуючи норми ст. 258 КУпАП. На думку суду, в даному випадку, мало місце адміністративне правопорушення щодо порушення водієм – позивачем по справі, правил дорожнього руху, порушення правил користування засобами транспорту, а тому підлягають до застосування норми ч. 5 ст. 258 КУпАП. 
Згідно із нормами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 стаття 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Отже, для вирішення питання про наявність (відсутність) адміністративного правопорушення необхідно по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, за результатами розгляду справи, суд встановив відсутність належних, допустимих та переконливих доказів, які б свідчили про відсутність провини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Так, беззаперечним є той факт, що постановою Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області (на цей час змінена назва на Південний районний суд м. Кам`янського) від 14.04.2025 (справа №207/1099/25), яка набрала законної сили 25.04.2025, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення (подія мала місце 06.02.2025 – водій ОСОБА_1 керував ТЗ в стані наркотичного сп`яніння), передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Відповідно, адміністративне правопорушення 11.10.2025 було вчинене протягом строку позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом. Крім того, за даними Сайту судової влади та Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова від 14.04.2025 оскаржена ОСОБА_1 не була, зокрема і на час звернення з даним адміністративним позовом. Також з постанови суду від 14.04.2025 вбачається, що про судове провадження та про судове засідання по адміністративній справі №207/1099/25 як ОСОБА_1 , так і його захисник адвокат Галенко І.Є., який є представником позивача у цій справі, - були обізнані, а тому, повинні були знати і могли знати про результати розгляду цієї справи (постанову від 14.04.2025).
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Таким чином, суд вважає, що постанова поліцейського Нестеровського Я.В. від 11.10.2025 серія ЕНА №5914376 є законною і такою, що винесена особою, уповноваженою на розгляд справи та складання (оформлення) постанови. Зокрема, ним був встановлений склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, вірно визначена правова кваліфікація діяння, встановлена особа правопорушника та застосоване стягнення, яке відповідає санкції статті і положенням ст.ст. 33-35 КУпАП. Та обставина, на яку посилається позивач у позові, а саме, що у постанові від 11.10.2025 не вказано номер справи (207/1099/25), не свідчить про її незаконність та необґрунтованість, враховуючи, що сам позивач у позовній заяві зазначив про те, що поліцейським інформація про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності перевірялася за Єдиним державним реєстром судових рішень і було встановлено наявність судового рішення від 14.04.2025, постановленого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська відносно ОСОБА_1 , про що вказано в оскаржуваній постанові від 11.10.2025. Крім того, сторона позивача не надала жодних належних та допустимих доказів про те, що рішення суду від 14.04.2025 не стосується ОСОБА_1 , не стосується обставин вчинення ним 06.02.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та ним не було отримано.
Також, суд вважає безпідставними доводи позивача про те, що наявність у застосунку «Дія» посвідчення водія ОСОБА_1 , начебто, свідчить про те, що він не був позбавлений права керування транспортними засобами, оскільки судове рішення від 14.04.2025, постановлене у справі № 207/1099/25 є чинним і обов`язковим для виконання саме особою, якої воно стосується, тобто ОСОБА_1 , в тому числі і станом на 11.10.2025. Сам по собі факт наявності судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема в частині позбавлення права керування транспортним засобом на певний строк, є забороною особі керувати будь-яким транспортним засобом протягом визначеного судом строку, незважаючи на те, вилучені у неї документи, що дають право керування транспортним засобом, чи ні.
Отже, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі, оскільки доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і спростовуються дослідженими доказами. Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення (порушення п. 2.1.а) ПДР України) доведена належними, допустимими та переконливими доказами; вірно обрано вид стягнення та розмір стягнення, яке накладене на позивача, відповідає санкції, передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. 286 КАС України, суд, -
в и р і ш и в :
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 06.02.2026.

Головуючий суддя С.М. Позарецька