КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД

Справа № 33/824/3050/2025                                                             
№752/13156/24
Категорія: ст. 124 КУпАП                                                             Доповідач: Жук О.В.
     
П О С Т А Н О В А
  І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
Суддя судової палати з розгляду  кримінальних справ Київського апеляційного суду  Жук О.В., 
розглянувши 20 серпня 2025 року апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Цимбалюка М. Г. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 березня 2025 року щодо 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
                       
У С Т А Н О В И В:
 
19  березня  2025  року постановою  судді Голосіївського районного суду м. Києва провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, закрито на підставі п. 1                ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 05 червня 2024 року цього ж дня, ОСОБА_2 , о 13 год. 45 хв., керуючи транспортним засобом «Hyundai Ioniq 6», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по просп. Голосіївському, біля будинку № 93, не зупинився у визначеному місці, здійснив рух на забороняючий, жовтий сигнал світлофору в результаті чого скоїв зіткнення з мотоциклом «BMW F 750GS», д.н.з.   НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та тілесних ушкоджень ОСОБА_1 .Вказаними діями ОСОБА_2 , порушив п.п. 8.10, 8.7.3 (ґ) ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
 
В апеляційній скарзі представник потерпілого Цимбалюк М. Г. просить скасувати постанову суду, ухвалити нову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Представник потерпілого вважає, що висновки суду про відсутність вини ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди суперечать фактичним обставинам судового провадження та дослідженим доказам.
Апелянт вказує, що суд помилково визнав недопустимими докази, які були долучені поліцейськими до матеріалів справи.
Крім того, представник потерпілого не погоджується з твердженням суду, що  ОСОБА_2 було дозволено рухатись через регульоване перехрестя під час горіння для нього забороняючого жовтого, а можливо і червоного  сигналу світлофору та горіння в цей же час зеленої стрілки в додатковій секції і що його дії жодним чином не впливали на конкретні умови настання події.
Апелянт послався на п. 8.7.3 (е) ПДР України, та висловив свою думку, що стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух.
Тому,   ОСОБА_3 не мав права їхати на жовтий (червоний) сигнал світлофора з крайньої лівої смуги для руху. Він мав зайняти крайню праву смугу для руху, де сигнал у вигляді зеленої стрілки у додатковій секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформував   ОСОБА_4 про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків.
Як наслідок, проїзд   ОСОБА_5 на забороняючий сигнал світлофора з крайньої лівої смуги призвів до ДТП саме з вини  ОСОБА_4 .
Натомість ОСОБА_1 , перебуваючи в крайній правій смузі для руху, проїхав на зелений сигнал світлофора, що був увімкнений у додатковій секції. Тобто потерпілий ОСОБА_1 повністю дотримався ПДР України, не порушуючи швидкісного режиму та впевнившись у безпеці продовжив рух.
Крім того, представник потерпілого просив поновити йому строк на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що копію судового рішення він не отримував, дізнався про винесення постанови виключно з тексту постанови по пов`язаній справі, після того, як уклав договір про надання правової допомоги. Матеріали справи отримав на ознайомлення 14.04.2025, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження.
 
Переглянувши справу за апеляційною скаргою представника потерпілого Цимбалюка М. Г., заслухавши його пояснення та пояснення потерпілого ОСОБА_1 з проханням задовольнити апеляційну скаргу, пояснення захисника Нєсвєтова В. Г., який заперечив проти скасування судового рішення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю що апеляційна скарга є такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
При цьому вважаю, що представником потерпілого Цимбалюком М. Г. строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 березня 2025 року пропущено з поважних причини, а тому він підлягає поновленню. Так, в матеріалах справи відсутні дані про направлення потерпілому чи його представнику копії постанови суду. Про прийняте судом рішення представник потерпілого дізнався після закінчення строку на апеляційне оскарження. 
 
 Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами  в  справі  про  адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані,  на  основі  яких  у  визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,  винність  даної  особи  в  його вчиненні та інші обставини,  що  мають  значення  для  правильного вирішення  справи.
Орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення  зобов`язаний  з`ясувати: чи  було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а  також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження. 
Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про  адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. 
Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.
Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення             ОСОБА_2 інкримінується порушення п. п. 8.10, п. 8.7.3 «ґ»  ПДР України, який керуючи автомобілем «Hyundai Ioniq 6», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по просп. Голосіївському, біля будинку № 93, не зупинився у визначеному місці, здійснив рух на забороняючий, жовтий сигнал світлофору в результаті чого скоїв зіткнення з мотоциклом «BMW F 750GS», д.н.з.   НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та тілесних ушкоджень  ОСОБА_1 . Вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.
З письмових пояснень водія ОСОБА_2 , наданих під час оформлення матеріалів справи убачається, що він рухався у крайній лівій смузі руху і проїхав регульоване перехрестя на жовтий сигнал основного світлофора. Після проїзду перехрестя, з правого боку перед ним виїхав мотоцикліст.                    ОСОБА_2 не встиг зреагувати і уникнути зіткнення.
З письмових пояснень водія ОСОБА_1 убачається, що він керував мотоциклом «BMW F 750GS», д.н.з.  НОМЕР_2  у крайній праві смузі руху. Перед регульованим перехрестям увімкнулась додаткова секція світлофору зі стрілкою прямо, тобто вона дозволяла йому продовжити рух прямо.                ОСОБА_1 проїхав перехрестя, і будучи впевненим, що позаду нього решта автомобілів у крайній лівій смузі зупинились, оскільки для них горів червоний сигнал світлофору, намагався здійснити маневр перелаштування у крайню ліву смугу. В цей час відбулось зіткнення з автомобілем  «Hyundai Ioniq 6»,                      д.н.з. НОМЕР_1 , який не виконав вимогу забороняючого сигналу світлофору та не зупинився перед перехрестям, а проїхав його.
Даним схеми дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, а саме локалізація та характер механічних пошкоджень обох транспортних засобів. 
Натомість у даному випадку встановленню підлягали обставини проїзду обома транспортними засобами регульованого перехрестя з світлофором, який мав додаткову секцію, яка на той час була зеленого кольору з вказівним напрямком руху прямо.
Так, судом першої інстанції проаналізовано вимоги п. п. 8.10, п. 8.7.3 «ґ»  ПДР України, порушення яких інкримінується ОСОБА_2 в сукупності з даними висновку  експерта № 24-5029 від 16.09.2024. При цьому судом належним чином мотивовано підстави, з яких він не взяв до уваги дані висновку експерта № 3495-Е від 23.09.2024, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог п. 8.7.3 «е» сигнал світлофору у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків.    
Тобто вказані положення ПДР України вказують про можливість руху транспортних засобів на ділянці дороги, яка регулюється світлофором з додатковою секцією з можливістю  проїзду за вказаним напрямком зеленої стрілки, але за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків. При цьому будь-яких застережень щодо смуги руху, на яку розповсюджується стрілка додаткової секції, у випадку її вказівки на рух прямо, зазначений пункт ПДР України не містить. 
Схема місця пригоди, надані фотокартки, які містяться в матеріалах справи, не містять даних про те, що кожна з двох смуг руху по проспекту Голосіївському, біля будинку № 93 у м. Києві, мають світлофори для кожної з них окремо. Тобто для двох смуг руху діяв один і той же світлофор, який регулював рух для обох смуг руху. Увімкнення додаткової секції світлофора зеленого кольору з вказівною стрілкою рух прямо з одночасним увімкненням забороняючих жовтого чи червоного сигналу основного світлофора, надавав можливість руху транспортних засобів обох смуг руху проїхати відповідне регульоване перехрестя лише прямо, за умови надання безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків, не попутних.
Водій   ОСОБА_2 , під`їжджаючи до перехрестя, коли увімкнувся зелений сигнал світлофора додаткової секції з рухом прямо, проїхав його прямо і не  змінював напрямок руху, тобто дотримався вимог ПДР України. Подальша дорожня обстановка, яка трапилась після проїзду регульованого перехрестя була предметом оцінки поліцейськими та у даній справі розгляду не підлягає. 
На підставі викладеного, приходжу до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу й обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
В зв`язку з чим апеляційна скарга представника потерпілого                Цимбалюка М. Г.  задоволенню не підлягає.
 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні   правопорушення, -         
П О С Т А Н О В И В:
 
Поновити представнику потерпілого Цимбалюку М. Г. строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу представника потерпілого Цимбалюку М. Г. залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 березня 2025 року, якою провадження у справі відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, - без зміни.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
 
Суддя 
Київського апеляційного суду                                       О.В. Жук