КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
22-ц/824/16659/2025 

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 366/1128/25

25 грудня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.
суддів - Оніщука М.І.
- Шебуєвої В.А.
при секретарі - Тітковій І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Голуб Тетяни Іванівни на ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 05 вересня 2025 року, постановлену під головуванням судді Мовчан В.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та розірвання кредитного договору, -
в с т а н о в и в:
У квітні 2025 року  ОСОБА_1 звернулась до Іванківського районного суду Київської області з позовом до Акціонерного товариства «ПриватБанк», в якому просила суд зобов`язати АТКБ «Приватбанк» відновити залишок кредитних коштів (кредитний ліміт) на рахунку № НОМЕР_1 , відкритого АТКБ «Приватбанк», який належить ОСОБА_1 до стану, у якому він перебував перед виконанням несанкціонованих операцій від 18.02.2025 о 02 год. 00 хв., 18.02.2025 о 02 год. 01 хв., 18.02.2025 о 02 год. 03 хв.; зобов`язати АТКБ «Приватбанк» скасувати за рахунком НОМЕР_1 (кредитним) заборгованість за використання кредитним лімітом з урахуванням відсотків, неустойки та інших штрафних санкцій, що утворилася внаслідок несанкціонованих операцій від 18.02.2025 о 02 год. 00 хв., 18.02.2025 о 02 год. 01 хв., 18.02.2025 о 02 год. 03 хв.; стягнути з АТКБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно списані (перераховані) особисті кошти з банківського рахунку НОМЕР_2 на погашення заборгованості за банківським рахунком НОМЕР_1 у сумі 13 664,38 грн.
У вересні 2025 року  ОСОБА_1 звернулась до Іванківського районного суду Київської області з заявою про забезпечення позову. 
В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що в провадженні суду перебуває позовна заява  ОСОБА_1 до АТКБ «Приватбанк» про захист прав споживачів та розірвання кредитного договору.
Вказує на те, що в результаті шахрайських дій з належного ОСОБА_1 з банківського рахунку НОМЕР_3 в АТ КБ «Приватбанк» Договір № SAMDN55000043397690від 04.04.2011 було списано кредитні кошти в розмірі - 97 000,00 грн., чим завдано їй збитків на суму 97 000,00 гривень. 
В підтвердження обставин шахрайських дій є порушення кримінального провадження, відомості про яке зареєстровані за її заявою в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 18.02.2025 року за № 12025111180000056 за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України. З метою повідомлення відповідача про вчинені щодо позивачки шахрайські дії, ОСОБА_1 було надіслано на електронну адресу відповідача повідомлення із проханням вжити заходів для врегулювання ситуації, що склалась. Такі повідомлення були надіслані з її електронної скриньки. 
Станом на дату підписання заяви відповідач відмовився врегульовувати ситуацію, що підтверджується листом від 05.03.2025 № 20.1.0.0.0/7-250305/26252, натомість він продовжував нараховувати відсотки процентів та штрафних санкцій у зв`язку із списанням коштів (нараховані відсотки квітень- 4690,98; травень- 3345,73; червень- 3399,07). 
Вважає дані обставини свідчать про те, що відповідачем не вчинено жодних дій, щодо анулювання кредитного балансу у розмірі - 97 000,00 грн., які були списані внаслідок проведення шахрайських дій у зв`язку із бездіяльністю. Зняття коштів відбулося внаслідок шахрайських дій, таємного викрадення грошових коштів, оскільки списання коштів з рахунку відбулося поза його волею, не з його вини та за відсутності поінформованості про проведення банком операцій за його банківським рахунком.
Зазначає, що в той час коли суд в розумні строки буде розглядати справу позивача, у позивача щомісячно збільшується заборгованість та погіршується становище.
Вказує на те, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони АТКБ «ПриватБанк» нараховувати будь-які обов`язкові щомісячні платежі, відсотки за користуванням кредитом, штрафи, пені, неустойки, річні, тощо до набранням рішення у справі законної сили є належним, допустимим інтересів позивача за захистом якого вона звернулась до суду з позовом про захист прав споживачів.
З огляду на вище викладене просила суд забезпечити позов шляхом заборони АТКБ «ПриватБанк» нараховувати будь-які обов`язкові щомісячні платежі, відсотки за користування кредитом, штрафи, пені, неустойки, річні, тощо на списані грошові кошти 18.02.2025 по рахунку № НОМЕР_4 і додатковим рахунком договору SAMDN55000043397690 від 04.04.2011 на ім`я ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , до набрання рішенням у справі законної сили.
Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 05 вересня 2025 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Голуб Т.І. про забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та розірвання кредитного договору - відмовлено.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 12 вересня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Голуб Т.І. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення яким задовольнити заяву про забезпечення позову. 
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Зазначає, що кошти у позивача були зняті з рахунку 18.02.2025. Саме з цього часу у позивача нараховується відсотки процентів та штрафних санкцій у зв`язку із списанням кредитних коштів. У позивача вже списано безпідставно кошти, оскільки на прив`язану картку до кредитної картки позивач отримувала і заробітну плату і пенсію. З липня списання не відбувається, оскільки на відкриті рахунки ТА «Приват банк позивач» не отримує коштів, однак в додатку Приват24 у позивача вже існує заборгованість за серпень 3 282,07 грн та за вересень 3826,93 грн. Заборгованість постійно буде зростати та накопичуватись, що призведе до величезного боргу. Позивач є людиною похилого віку, їй на телефон постійно телефонують працівники банківської установи з вимогою сплатити існуючу заборгованість. Зазначає, що по даний час відповідач продовжує нараховувати відсотки по спірних кредитних коштах. Почали телефонувати колектори з вимогою сплатити заборгованість по кредитних коштах, які він не отримував, а тому вважаємо, що слід вжити заходів забезпечення позову. Такі дзвінки впливають на психологічний стан позивача, що призводить до погіршення самопочуття та розпач.
10 грудня 2025 року до Київського апеляційного суду від представника відповідача АТКБ «Приватбанк» - Попельнюх Т.І. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому представник зазначав, що не погоджується з доводами апеляційної скарги та просив ухвалу чуду першої інстанції залишити без змін.
В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
25 грудня 2025 року до Київського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Голуб Тетяни Іванівни надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 грудня 2025 року заяву представника відповідача АТКБ «Приватбанк» - Попельнюх Тетяни Іванівни про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції задоволено, проте в призначений час представник відповідача на відеозв`язок не вийшов.
З огляду на вище викладене колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності не з`явившихся сторін.
Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції посилався на те, що проаналізувавши заяву про забезпечення позову, зміст доводів представника позивача, додані до заяви документи, виходячи із засад розумності, та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позову, суд з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін, приходить до переконання, що подана заявником заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів учасників справи, за захистом яких вона звернулася до суду з позовом про захист прав споживача.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до Іванківського районного суду Київської області з позовом до АТКБ «ПриватБанк», в якому просила суд зобов`язати АТКБ «Приватбанк» відновити залишок кредитних коштів (кредитний ліміт) на рахунку № НОМЕР_1 , відкритого АТКБ «Приватбанк», який належить ОСОБА_1 до стану, у якому він перебував перед виконанням несанкціонованих операцій від 18.02.2025 о 02 год. 00 хв., 18.02.2025 о 02 год. 01 хв., 18.02.2025 о 02 год. 03 хв.; зобов`язати АТКБ «Приватбанк» скасувати за рахунком НОМЕР_1 (кредитним) заборгованість за використання кредитним лімітом з урахуванням відсотків, неустойки та інших штрафних санкцій, що утворилася внаслідок несанкціонованих операцій від 18.02.2025 о 02 год. 00 хв., 18.02.2025 о 02 год. 01 хв., 18.02.2025 о 02 год. 03 хв.; стягнути з АТКБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно списані (перераховані) особисті кошти з банківського рахунку НОМЕР_2 на погашення заборгованості за банківським рахунком НОМЕР_1 у сумі 13 664,38 грн.
В поданій заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить суд забезпечити вказаний позов шляхом заборони АТКБ «ПриватБанк» нараховувати будь-які обов`язкові щомісячні платежі, відсотки за користування кредитом, штрафи, пені, неустойки, річні, тощо на списані грошові кошти 18.02.2025 по рахунку № НОМЕР_4 і додатковим рахунком договору SAMDN55000043397690 від 04.04.2011 на ім`я ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , до набрання рішенням у справі законної сили.
Аналізуючи зміст поданого позивачем позову та його заяви про забезпечення вказаного позову, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для вжиття вказаних заходів забезпечення позову, так як, звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач фактично до вирішення спору по суті його позовних вимог про припинення договірних зобов`язань, які існують між ним та відповідачем, просить суд припинити виконання договірних зобов`язань в частині нараховувати будь-які обов`язкові щомісячні платежі, відсотки за користування кредитом, штрафи, пені, неустойки, річні, тощо.
Доводи апеляційної скарги про те, що, постановлюючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не встановив фактичні обставини справи, колегія суддів відхиляє, оскільки судом першої інстанції було надано оцінку наявним в матеріалах справи доказам та доводам заяви про забезпечення позову, вірно застосовано норми процесуального права, які регулюють вирішення судом питання вжиття заходів забезпечення позову.
Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Іванківського районного суду Київської області від 05 вересня 2025 року постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Голуб Т.І.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Голуб Тетяни Іванівни залишити без задоволення.
Ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 05 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2025 року

Головуючий: Судді: