ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №293/1334/25 
Провадження № 3/293/2/2026

26 січня 2026 року	селище Черняхів	

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,
за участі секретаря судового засідання Тишкевич К.Б. 
захисника Стрижак С.В. (в режимі відеоконференції)
розглядаючи адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 
за ч. 1 ст. 130 КУпАП
ВСТАНОВИВ:
04.11.2025 на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №496047 від 28.10.2025 відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №496047 від 28.10.2025, 27.10.2025 близько 22:00 год за адресою: Житомирський район, с. Велика Горбаша по вул. Житомирській водій ОСОБА_1 керував тз Mercedes нз. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на портативний відеореєстратор поліцейського 857427, чим порушив п. 2.5.ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
26.01.2026 на адресу суду надійшло клопотання захисника про закриття адміністративного провадження.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, апро дату час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.
Захисник у судовому засіданні просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з підстав, викладених у клопотанні.
Так, мотивуючи клопотання про закриття провадження захисник вказує, що наданий відеозапис події працівниками поліції не містить факту керування автомобілем саме ОСОБА_1 , що вказує на відсутність об`єктивної сторони правопорушення, тому такий доказ не може вважатись належним та допустимим. Наголошує на тому, що ОСОБА_1 не керував автомобілем взагалі.
Захисник вказує, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції порушено порядок щодо процедури проходження огляду водіїв на стан сп`яніння, що передбачений ст. 266 КУпАП та норми, визначені Інструкцією "Про затвердження порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", а саме протокол про адміністративне правопорушення був складений у відсутності ОСОБА_1 , направлення на проведення огляду не відповідало формі визначеній законом, а отже і проведення огляду було також безпідставне, акту огляду в свою чергу містить викладені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 «запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідає обстановці», які працівниками поліції не досліджені та не перевірені.
В судовому засіданні від 26.01.2026 захисник підтримав клопотання та просив провадження у справі №293/1334/25 про притягнення ОСОБА_1 , до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Свідок ОСОБА_2 , який є працівником поліції, який прибув за викликом на місце ДТП, в судовому засіданні показав, що прибувши на місце ДТП там був гр. ОСОБА_3 , який повідомив, що водія забрала карета швидкої допомоги до лікарні. Вказав, що працівниками поліції було проведено опитування гр. ОСОБА_3 , як свідка ДТП, який пояснив, що під час ДТП перебував в будинку та почувши звук удару вийшов на вулицю подивитися, що сталося і побачив автомобіль, який в`їхав у дерево. Покази свідка були оформлені працівниками поліції письмово. 
Після чого огляду місця ДТП та опитування Гр. Шпаківського працівники поліції прибули до лікарні, куди було доставлено ОСОБА_1 . Від лікаря стало відомо, що ОСОБА_1 пройшов освідування на стан алкогольного сп`яніння та результат був позитивний, але на вимогу працівника поліції пройти такий огляд відмовився. На вимогу поліції надати висновок до матеріалів справи, лікар відмовила, пояснивши сою відмову тим що ОСОБА_1 не надав згоди працівникам поліції на проведення огляду та ,що направлення поліції на проведення огляду було відсутнє на момент проведення огляду.
Вказав, що на гр. ОСОБА_1 був складений проткоол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Зауважив, на пропозицію працівників поліції отримати копію протоколу та надати пояснення гр ОСОБА_1 відмовився.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що біля 22 год 27.10.2025 перебув у будинку і коли почув звук удару вийшов подивиться на вулицю що трапилось та побачив як біля клубу стоїть машина і з неї іде дим. Після чого він повернувся додому, одягнувся і мішов на місце ДТП. Підійшовши до автомобіля почав витягати водія з машини. Пояснив, що ОСОБА_1 був у свідомості та перебував на пасажирському сидінні, запаху алкоголю не було чути, оскільки був дим у машині. ОСОБА_1 запитував де ОСОБА_4 .
Свідок вказав, що будь-яких інших громадян на місці ДТП або в автомобілі ОСОБА_1 він не бачив.
На запитання суду свідок пояснив, що він викликав швидку, яка ОСОБА_1 доставила до лікарні.
Заслухавши позицію захисника, покази свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (далі- ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Порядком).
Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
За ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч.3 цієї статті в разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Згідно з п.7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Як убачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №496047 від 28.10.2025,27.10.2025 близько 22:00 год за адресою Житомирський район, с. Велика Горбаша по вул. Житомирській водій ОСОБА_1 керував тз Mercedes нз. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на портативний відеореєстратор поліцейського 857427, чим порушив п. 2.5.ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Обставини вчинення даного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №496047 від 28.10.2025 (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів (а.с. 3), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4), розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу від 28.10.2025 (а.с. 6), розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтями 55,56,59,63 Конституції України та статтею 268 КУпАП від 28.10.2025 (а.с. 5), рапортом помічника чергового відділу поліції №1 Житомирського управління поліції №1 ГУНП в Житомирській області Берідзе О.В. від 28.10.2025 ( а.с. 9); диском з відеозаписом події ( а.с. 10).
З дослідженого в судовому засіданні відеозапису поліцейського суд встановив наступні обставини:
Відео розпочинається з епізоду, що біля пошкодженого автомобіля працює спецтехніка для усунення наслідків ДТП. Працівники поліції в службовому автомобіля відбирають пояснення у свідка ОСОБА_3 щодо обставин ДТП. ОСОБА_3 працівникам поліції повідомив, що перебував в будинку, почувши звук удару на вулиці- вийшов подивитися. ОСОБА_3 пояснив, що побачив автомобіль, який в`їхав в дерево біля клубу. Підійшовши до автомобіля побачив, що на пасажирському місці знаходиться чоловік, якого він витягнув з автомобіля. Цим чоловіком був ОСОБА_1 , вій нього не було чути запаху алкоголю, тому що з автомобіля йшов дим та потекло мастило. Біля автомобіля нікого не було. ОСОБА_1 просив телефон у ОСОБА_3 , щоб зателефонувати дружині і повідомити про ДТП. Також свідок повідомив, що викликав швидку, але поліцію не викликав. Працівники поліції оформили пояснення після чого свідок власноручно підписався.
Прибувши до лікарні, лікар повідомив працівникам поліції, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, пр те висновку з результатами дослідження надати не можуть тому, що особа не надала згоду на таке обстеження працівникам поліції.
В лікарні працівники поліції ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, на що останній повідомив, що відмовляється з причин, що не є водієм та не був за кермом автомобіля. Одночасно відмовився повідомляти про те, що здійснював керування автомобілем на момент ДТП.Після чого гр. ОСОБА_1 повідомлено, що відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5а ПДР. На запитання працівника поліції, чи бажає розписуватися в матеріалах, ОСОБА_1 відповів, що не буде розписуватися, тому що він не був за кермом автомобіля. 
Щодо доводів захисника щодо відсутності на відео фіксації факту руху транспортного засобу та факту керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом суд вважажє за необхідне зазначити про наступне.
Відеозаписом зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на особу, яка керувала транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння та відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.
Суд визнає відеозапис належним та допустимим доказом, оскільки він отриманий у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, що разом з протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків в судовому засіданні, є достатнім для висновку, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, оскільки перебував в автомобілі, та будь-яких інших осіб ні в автомобіля ні біля автомобіля не було на час ДТП. Крім того Гр. ОСОБА_1 відмовився називати працівникамм поліції особу, яка нібитто керувалал транспортним засобом на момент ДТП.
Відтак, на підставі зазначеного вище, суд вважає доводи захисника про те, що працівники поліції не зафіксовано рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , є недоречними та розцінюється судом як обрана тактика захисту задля уникнення відповідальності.
Щодо доводів захисника про неналежність доказів, а саме направлення для проведення огляду та акт огляду, які містять не перевірену інформацію щодо ознак алкогольного сп`яніння у гр. ОСОБА_1 .
Суд зазначає, що згідно п.2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, перелік яких міститься у п.3 цього розділу, при цьому закон не вимагає, щоб ці ознаки сп`яніння були підтверджені свідками або зафіксовані на відео, а також окремої процедури огляду на наявність таких ознак сп`яніння, також норми КУпАП та Інструкції № 1452/735 не передбачають обов`язку поліцейського озвучити водію наявні у нього ознаки сп`яніння.
Повноваження поліцейського уповноваженого підрозділу НПУ самостійно виявляти та оцінювати наявність ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу, є виключними, ніхто інший не має повноважень оцінювати наявність у водія тих чи інших ознак сп`яніння. У зв`язку з чим, якщо у поліцейського виникають підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, то поліцейський має законне право вимагати від водія пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
На підставі наведеного та за результатами дослідження відеозапису, суд дійшов висновку, що доводи захисника про те, що акт огляду містить не перевірену інформацію щодо ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не заслуговують на увагу.
Отже, працівники поліції правомірно склали акт огляду та направлення на огляд, при цьому зазначивши в документах, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, оскільки до лікарні був доставлений швидкою після ДТП.
В даному випадку відносно ОСОБА_1 складений адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, об`єктивною стороною якого є саме "відмова від проходження огляду на стан сп`яніння", яка у свою чергу чітко зафіксована на відеозаписі, який міститься в матеріалах справи.
При цьому суд звертає увагу, що відповідно до вимог статті 267 КУпАП у разі незгоди з діями працівників поліції ОСОБА_1 міг оскаржити такі дії у порядку, передбаченому КАС України або до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі), підтвердження чого на момент розгляду справи не надано.
За таких обставин, суд вважає, що при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, порушень положень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст.266 КУпАП допущено не було.
Суд вважає відеозапис відповідним п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 р. №1026.
За наслідками розгляду справи суд встановив, що поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №496047 від 28.10.2025 стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.
Відповідно судової практики ЄСПЛ, «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Зазначені вище докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.
Підсумовуючи викладене суд зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом доведена та підтверджується доданими до матеріалів про адміністративне правопорушення доказами.
Заперечення захисника суд розцінює як обрану лінію захисту з метою уникнення відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення.
В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.
Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Згідно ст. 280 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, визначені статтями 34-35 КУпАП судом не встановлено.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 1 статті 130 КУпАП, з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 7, 34-35, 245, 251, 252, 256, 266, 291, 294, 307,308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
ПОСТАНОВИВ:
1. ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку, має бути наданий (надісланий) правопорушником до суду.
У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.
Згідно ст.308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.
Повний текст постанови оголошений: 29.01.2026 об 15:30 год.
Суддя 	Людмила ЛОСЬ