ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/21857/24
провадження № 2/753/2709/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м. Київ 

Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Кулика С.В., за участю секретаря Боярської Є.О., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , представника третьої особи Шевченко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом   ОСОБА_3 до школи І-ІІІ ступенів № 266 Дарницького району м. Києва, Державної служби України з питань праці, Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, треті особи: Управління освіти Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації, Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання недійсним та скасування акту за формою НТ, -
ВСТАНОВИВ : 
Позивач звернулась до суду із вказаним позовом до відповідачів про визнання незаконним та скасування акту за формою НТ, зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 16.06.2023 року в СЗШ №266 Дарницького району міста Києва із позивачем стався нещасний випадок. Під час навчального процесу, було оголошено сигнал повітряної тривоги. В наслідок цього, позивач супроводжувала учнів до укриття, що знаходилось у підвалі школи та травмувала ногу. Оскільки позивач була відповідальна за життя та здоров`я дітей під час уроку, вона була вимушена випити знеболюючі та виконати весь необхідний алгоритм дій для супроводу учнів до укриття. Після відбою тривоги позивач хотіла звернутися до директора школи та відпроситися в неї, але оскільки це був останній навчальний день перед канікулами, директор школи відразу не відпустила позивача, а зробила це тільки в кінці робочого дня. За цей час самопочуття погіршилось, нога розпухла та почервоніла. Після закінчення робочого дня позивач поїхала на таксі до лікарні де їй поставили попередній діагноз перелам гомілкової/малогомілкової кістки. Перелам човноподібної кістки стопи. Позивачу було виписане направлення до КНП КМКЛ №1 травмпункту міста Києва, де було діагностовано пошкодження капсульно-зв`язкового апарату лівого гомілкового суглоба, закритий перелом медіальної кісточки лівої гомілки, що підтверджується довідкою від 16.06.2023 року. Проте оскільки це був вечір п`ятниці лікарі порадили оформити листок непрацездатності з понеділка тобто з 19.06.2023 року. Про вказані обставини близько 20.30 було повідомлено керівництво школи, а також черговий лікар, що оглядав позивача повідомив за телефоном про факт отримання позивачем пошкоджень некримінального характеру. 19.06.2023 року, позивачу було відкрито листок тимчасової непрацездатності, про що було повідомлено адміністрацію школи та позивач написала пояснення з приводу обставин травмування. В наслідок цього адміністрацією СЗШ №266 Дарницького району міста Києва було створено комісію з розслідування нещасного випадку що стався із позивачем 16.06.2023 року. За результатами проведеного розслідування адміністрацією закладу освіти було складено акт №1 про нещасний випадок невиробничого характеру від 26.06.2023 року. Вказаний примірник акту позивач отримала лише 27.09.2023 року. Після ознайомлення із вказаним актом позивач неодноразово зверталась до адміністрації закладу освіти в якому вона працювала, щоб переглянути рішення комісії на підставі якого було складено вказаний акт, оскільки розслідування комісії було проведене формально. Проте керівництво школи на зазначені звернення не відреагувало. Управління освіти надало відповідь, що враховуючи результати проведеного розслідування, не мається підстав вважати нещасний випадок що стався із позивачем таким, що пов`язаний із виробництвом. Після цього позивач звернулась за правовою допомогою та її адвокат скерувала низку адвокатських запитів, зокрема до закладу освіти в якому працювала позивач. На вказаний запит було надано відповідь від 19.10.2023 року, згідно якого підтверджено, що позивач працювала у школі №266 на посаді вчителя географії з 02.09.2021 року. 16.06.2023 року ОСОБА_3 перебувала на своєму робочому місці. В цей день було оголошено сигнал повітряної тривогу та ОСОБА_3 супроводжувала учнів до укриття. Протягом дня звернень до директора школи від позивача з приводу травмування або поганого самопочуття не надходило. Відповідальною особою за техніку безпеку в закладі освіти є заступник директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_4 19.06.2023 року в школі І-ІІІ ступенів №266 Дарницького району міста Києва було створено комісію з розслідування нещасного випадку що стався із позивачем 16.06.2023 року. В той же день було проведено розслідування відповідної події. Про травмування позивача було повідомлено управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації. 
У відповідь на адвокатський запит ОСОБА_1 надано інформацію, що Управління освіти не проводило відповідного розслідування нещасного випадку із ОСОБА_3 . Адміністрація СЗШ №266 інформувала в усній формі про проведення розслідування вказаного нещасного випадку. Згідно отриманої інформації з КНП «Київська міська клінічна лікарня №1 Дарницького району м. Києва повідомлення про нещасний випадок з ОСОБА_3 передано телефоном за місцем роботи директору ОСОБА_2 16.06.2023 року о 20.30. Також інформацію про випадок отримання тілесних ушкоджень передано за номером поліції, 16.06.2023 року. З отриманої відповіді з Дарницького УП ГУНП у м. Києві, вбачається, що управлінням було зареєстровано звернення лікаря Київської міської клінічної лікарні, стосовно того, що за медичною допомогою звернулась ОСОБА_3 з травмою ноги, яку отримала 16.06.2023 року на робочому місці. З ГУ ПФУ у м. Києві було отримано інформацію, що станом на 26.09.2024 року до управління не надходило повідомлення про нещасний випадок на виробництві який стався із ОСОБА_3 16.06.2023 року. За отриманою інформацію з Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, вбачається, що оскільки потерпіла не повідомила уповноважених осіб закладу про факт настання травмування, а також у зв`язку з тим, що у лікарняному листі потерпілої від 19.06.2023 року зазначено, що травма не пов`язана із нещасним випадком на виробництві, комісія закладу освіти не має підстав вважати нещасний випадок із ОСОБА_3 пов`язаним із виробництвом. Позивач не згодна з такими висновками, адже вона 16.06.2023 року, після травмування особисто повідомила директора школи про даний факт та просила відпустити її з роботи. Проте керівництво учбового закладу цього не зробило. Вказані обставини не були враховані комісією з розслідування нещасного випадку. 24.10.2023 року, позивачу було поставлено діагноз неправильно консолідований перелом латеральної кісточки лівої гомілки, набута ригідна лівобічна плосковальгусна стопа, некомпенсована, ЦД, 2 тип стадії компенсації. На теперішній час позивач перенесла не одне хірургічне втручання. 06.02.2024 року відповідно до Довідки МСЕК серія 12ААГ №260854, позивачу було встановлено 2 групу інвалідності. Вважає, що оскільки травмування позивача відбулось на робочому місці під час виконання трудових обов`язків, нещасний випадок, що стався із позивачем є таким, що пов`язаний із виробництвом. Тому позивач не згодна з Актом 1 від 26.06.2023 року «Про нещасний випадок невиробничого характеру, що був складений комісією з розслідування нещасного випадку, із ОСОБА_3 16.06.2023 року. Комісія з розслідування нещасного випадку, утвореною учбовим закладом, позивач та її представник звертались до Державної служби України з питань праці та Центрального міжрегіонального управління державної служби з питань праці зі скаргами. Однак з вказаних установ була отримана відповідь з якої вбачається, що у разі незгоди з прийнятими рішенням, рекомендовано звернутися до суду. Вказує, що обставини, які начебто встановила комісія з розслідування нещасного випадку із ОСОБА_3 не відповідають дійсності, так як комісія не відібрала пояснень у осіб які були свідками нещасного випадку, та співробітників школи, які допомагали у вечорі позивачу сісти у таксі. Окрім того, адміністрація учбового закладу повинна була протягом доби повідомити територіальний орган Держпраці, проте ці дії не було вчинено. Враховуючи наведене Центральним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці, ані Державною службою України з питань праці не провадилось розслідування нещасного випадку із ОСОБА_3 . На скарги позивача до Державної служби з питань праці не було належної реакції. Враховуючи наведене, адміністрація школи порушила норми чинного законодавства, оскільки було складено акт про нещасний випадок невиробничого характеру за формою НТ від 26.06.2023 року, а не акт за формою Н-1, про нещасний випадок, пов`язаний із виробництвом, а Державна служба з питань праці та Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці не виконали своїх безпосередніх посадових обов`язків та не вчинили дій щодо проведення спеціального розслідування, повторного розслідування нещасного випадку, що стався із позивачем. У зв`язку із нещасним випадком, що стався із ОСОБА_3 16.06.2023 року під час навчального процесу, нею були понесені додаткові витрати на лікування у розмірі 56615,56 грн., а також моральна шкода , яку позивач оцінює у 100000 грн. та просить її стягнути з відповідачів. 
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.11.2024 року, по справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник відповідача школа І-ІІІ ступенів №266 Дарницького району м. Києва, було направлено на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому вказано, що адміністрація учбового закладу не погоджується із заявленими позовними вимогами. В позовній заяві позивач зазначає недостовірні відомості.16.06.2023 року, звернень від позивача з проханням відпустити раніше та скаргами на самопочуття упродовж дня до директора школи не надходило. Позивач не надала жодних доказів цих фактів. Швидка медична допомога позивачу 16.06.2023 року не викликалась. Згідно інформації заступника директора з виховної роботи ОСОБА_5 інформація про травмування вчителів до неї, як чергового адміністратора протягом дня не надходила. 16.06.2023 року, позивач о 20.23 зателефонувала директору школи та повідомили про травмування, не надавши жодної інформації про місце і час травмування. Про те що інформація про нещасний випадок негайно не була передана потерпілим безпосередньо керівнику, відповідальному з охорони праці, свідчить те, що вчителі, які проводжали позивача в день травмування до таксі, вказали членам комісії з розслідування нещасного випадку, що ОСОБА_3 скаржилась що у неї набрякла нога через її хронічну хворобу. 16.06.2023 року, позивачу було надано довідку із травмпункту №4826 у якій зазначено, про травмування. В той же день встановлено діагноз пошкодження капсульно-зв`язкового апарату лівого гомілковостопного суглоба. Закритий перелом медіальної кісточки лівої гомілки. Від лікування позивач відмовилась. 19.06.2023 року відповідачу були надані пояснення, щодо обставин травмування. В той же день позивачу було відкрито лікарняний лист сімейним лікарем. У листі непрацездатності вказано, тимчасова непрацездатність внаслідок захворювання або травми, що непов`язані із нещасним випадком на виробництві. З метою розслідування обставин травмування позивача адміністрацією учбового закладу було створено комісію. За наслідками проведеного розслідування комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок, що стався із позивачем слід вважати нещасним випадком невиробничого характеру. 27.09.2023 року, позивач звернулась до відповідача з проханням переглянути рішення комісії. 10.10.2023 року відбулось засідання комісії з розслідування нещасного випадку з ОСОБА_3 , на якому була розглянута заява позивача. На засіданні були присутні вчителі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які бачили ОСОБА_3 біля виходу зі школи 16.06.2023 року біля 18.00 та яка скаржилась, що в неї набрякла нога. ОСОБА_8 , яка перебувала в укритті разом із позивачем під час повітряної тривоги, вказала що від позивача не чула жодних скарг щодо травмування. Повідомлення щодо травмування позивача з КНП «Київська міська клінічна лікарня №1», адміністрація школи отримала лише 24.06.2023 року. Будь-яких доказів що травмування позивача сталося в закладі освіти під час виконання позивачем трудових обов`язків відсутні. Зважаючи на те, що безпосередніх свідків фактичного травмування позивача немає, сама позивач негайно після отримання травми відповідно до встановленого порядку, до безпосереднього керівника не звернулась, жодному працівнику закладу про факт травмування на виробництві у день травмування не повідомила, як причину болі в нозі вказала свідкам, що супроводжували її до таксі хронічну хворобу, наявності у листі непрацездатності виданого позивачу причини непрацездатності захворювання, травми, що не пов`язані із нещасним випадком на виробництві, комісія прийшла до висновку, що належних документів, що свідчать про виробничу травму не було подано ні роботодавцю ні до суду, швидка медична допомога до закладу освіти не викликалась, повідомлень про нещасний випадок на виробництві до територіального органу Держпраці та ПФУ не надходило, тому розслідування нещасного випадку із ОСОБА_3 провадилось як таке, що не пов`язане із виробництвом. Тому дії комісії по розслідування нещасного випадку по складанні акту за формою НТ, є повністю правильними. Враховуючи наведене, вважали заявлені позовні вимоги необґрунтованими та просили відмовити в їх задоволенні, так само як і в задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди. 
Від відповідача Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці надійшов відзив на позовну заяву позивача. В якому вказано, що відповідно до Положення про Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 23.09.2022 року № 170, Центральне Міжрегіональне управління Державної служби з питань праці є територіальним органом Державної служби України з питань праці. 
Керуючись Положенням, Центральне міжрегіональне управління, відповідно до покладених завдань, здійснює контроль за своєчасністю та об`єктивністю розслідування нещасних випадків на виробництві, їх документальне оформлення і ведення обліку, виконання заходів з усунення причин нещасних випадків. Відповідно до ст.171 Кодексу законів про працю України та ст. 22 Закону України «Про охорону праці» відповідальність за правильну організацію розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві покладається на роботодавця. Відповідно до Порядку розслідування нещасних випадків на виробництві потерпілий або працівник, який виявив нещасний випадок, чи інша особа - свідок нещасного випадку повинні вжити всіх можливих заходів, необхідних для надання допомоги потерпілому та негайно повідомити про нещасний випадок безпосередньому керівникові робіт, службі охорони праці підприємства (установи, організації) або іншій уповноваженій особі підприємства (установи, організації). Безпосередній керівник робіт чи інша уповноважена особа підприємства (установи, організації) зобов`язані: терміново організувати надання першої домедичної допомоги потерпілому та забезпечити у разі потреби його направлення до закладу охорони здоров`я; негайно повідомити роботодавцеві про те, що сталося; У разі встановлення факту нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) рішенням суду розслідування проводиться незалежно від дати їх настання. На підприємстві (в установі, організації) утворюється комісія з розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), що не підлягають спеціальному розслідуванню. Комісія утворюється наказом роботодавця не пізніше наступного робочого дня після отримання інформації про нещасний випадок. 
Позивач не здійснила свого обов`язку з моменту отримання травми, ні з часу погіршення самопочуття вона не викликала бригаду швидкої допомоги. Наприкінці дня 16.06.2024 року, позивач все ж таки дісталася найближчої лікарні. Після її огляду черговим лікарем, їй було встановлено попередній діагноз L73 Перелом: гомілкової/ малогомілкової кістки МКХ-10 АМ: S92,21. Перелом човноподібної кістки стопи. Після того їй було виписано направлення до КНП КМКЛ №1 Травмпункт м. Києва, де позивача оглянув лікар та поставив діагноз: пошкодження капсульно-зв`язкового апарату лівого гомілкового суглоба, закритий перелом медіальної кісточки лівої гомілки. Позивач зазначає, що 16.06.2023 року близько 20:30 було повідомлено керівництво школи та направлено на паперовому носії екстрене повідомлення про звернення потерпілої з посиланням на нещасний випадок. При цьому повідомлення за місцем роботи про нещасний випадок з ОСОБА_3 16.06.2023 року було передано телефоном за місцем роботи Директору ОСОБА_2 о 20 годині 30 хвилин. Інформацію про випадок тілесних ушкоджень передано телефоном за номером 102, 16.06.2023 року о 22 год. 50 хв. за місцем роботи та у відділення Пенсійного фонду. Директор школи № 266 Дарницького району м. Києва не дотрималась вимог нормативно-правових актів та не повідомила Міжрегіональне управління щодо нещасного випадку який стався з ОСОБА_3 16.06.2023 року у СЗШ №266 Дарницького району м. Києва. Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці не було проінформоване про нещасний випадок що стався із позивачем 16.06.2023 року. Також вказано, що у разі незгоди позивача зі змістом акту №1 від 26.06.2024 року «Про нещасний випадок невиробничого характеру», з яким її ознайомив роботодавець, вона мала право зазначити про це у акті. При цьому чітко сформулювати, з чим саме постраждала ОСОБА_3 не погоджується, та викласти своє бачення обставин справи. Міжрегіональне управління неуповноважене з власної ініціативи чи на власний розсуд видавати обов`язкові для виконання роботодавцем приписи за формою Н-9 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акту за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, складання акту за формою Н-5 або Н-1. Враховуючи вищенаведене, Міжрегіональне управління не погоджується з вимогами позивача щодо невиконання своїх безпосередніх обов`язків та невчинення будь - яких дій щодо проведення спеціального розслідування та повторного розслідування нещасного випадку, що трапився з нею відповідно до порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві. Міжрегіональне управління не було обізнане про даний нещасний випадок, а тому не може бути відповідальним за те, що позивач не вчинила дій щодо відновлення своїх порушених прав, як того вимагає чинне законодавство України. Щодо стягнення моральної шкоди Міжрегіональне управління звертає увагу на те, що позивачем не доведено ні в суді ні в будь який інший спосіб тих обставин, що Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці порушило охоронювані законом права Позивача. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Безпідставне залучення Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці як відповідача і, як наслідок, стягнення судового збору та інших судових витрат, може завдати значних збитків Державному бюджету України, тим самим, порушуючи інтереси держави. Враховуючи наведене, заперечували проти заявлених позовних вимог. 
Від відповідача Державної служби з питань праці надійшов відзив на позовну заяву в якому вказано, що позовні вимоги саме до Держпраці безпідставні та необґрунтовані, адже відповідно до вимог Порядку заклад охорони здоров`я зобов`язаний невідкладно передати повідомлення про звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок саме до територіального органу Держпраці за місцем настання нещасного випадку, а саме до Центрального міжрегіонального управління Держпраці. Тобто Державна служба з питань праці ніяким чином не порушила права позивача. Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода підлягає відшкодуванню лише за умови доведеності: факту порушення прав особи, наявності моральної шкоди, причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідача та завданою шкодою. Позивач не надала належних і допустимих доказів на підтвердження факту завдання їй моральної шкоди, зокрема, не деталізувала, у чому саме полягає така шкода, які душевні або фізичні страждання вона зазнала, а також не довела їх зв`язок із діями Держпраці. Позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між діями чи бездіяльністю Держпраці та завданою моральною шкодою. Посилання на загальні твердження чи суб`єктивні оцінки не є достатніми для обґрунтування такої вимоги. Позивач також не надала жодного обґрунтування щодо заявленого розміру моральної шкоди, як це вимагається практикою Європейського суду з прав людини та національним законодавством. Вважають, що спірні правовідносини між позивачем та Держпраці відсутні. Окрім того, безпідставне залучення Держпраці як відповідача, як наслідок, можливого стягнення судового збору та інших судових витрат, може завдати значних збитків Державному бюджету України, тим самим, порушуючи інтереси держави.
Представником позивача було направлено на адресу суду відповідь на відзив школи І-ІІІ ступенів №266 Дарницького району м. Києва, в якому вказано про незгоду з позицією відповідача висловлену у відзиві на позов та зазначено аналогічні за змістом твердження тим, що вказані у позовній заяві. 
Третьою особою управління освіти Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації направлено на адресу суду письмові пояснення відповідно до яких 28.09.2023 року до управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації надійшла заява від вчителя географії СЗШ І-ІІІ ступенів № 266 Дарницького району м. Києва ОСОБА_3 з проханням розібратись в ситуації, що сталася з нею 16.06.2023 року, в наслідок чого вона отримала травму на робочому місці. Також в заяві було зазначено про незгоду з актом №1 від 26.06.2023 року, який вона отримала від навчального закладу, зокрема з зафіксованою в ньому причиною нещасного випадку як власну необережність. У зв`язку з ситуацією яка склалася, управління освіти звернулось до директора школи І-ІІІ ступенів №266 Дарницького району м. Києва з проханням надати пояснення та копій всіх документів, що стосуються даного нещасного випадку. На підставі наданих пояснень та копій документів було з`ясовано, що 16.06.2023 року близько 20.00 год. до директора школи надійшло повідомлення в телефонному режимі від ОСОБА_3 про її травмування. Цього ж вечора заступником директора відповідальним за охорону праці повідомлено відповідального працівника управління освіти про нещасний випадок в закладі. 19.06.2023 року до директора школи від ОСОБА_3 надійшло пояснення, в якому остання описала як отримала травму та звернулась до медичного закладу за допомогою. 19.06.2023 року за розпорядженням директора школи створено комісію з розслідування нещасного випадку, що стався з вчителем географії. Під час засідання комісії було встановлено, що ОСОБА_3 в день отримання травми та до кінця робочого дня до медичного працівника не зверталась, швидку допомогу до закладу освіти не викликала. Лише 24.06.2023 року заклад освіти отримав екстренне повідомлення від Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №1» із зазначенням первинного діагнозу. Про остаточний діагноз захворювання потерпілої заклад освіти висновку не отримав. Комісія розглянула даний випадок згідно з наявними матеріалами та дійшла висновку, що нещасний випадок що стався з ОСОБА_3 слід вважати нещасним випадком не виробничого характеру, про що складено протокол № 1 від 26.06.2023 та відповідний Акт № 1 від 26.06.2023 року. 27.06.2023 директором школи видано наказ № 67-О «Про результати розслідування нещасного випадку, що стався з учителем географії ОСОБА_3 ». Після ознайомлення з висновком комісії, ОСОБА_3 звернулася з заявою до директора школи з проханням переглянути рішення комісії від 26.06.2023 року. 10.10.2023 року закладом освіти повторно скликано комісію та запрошено на засідання комісії вчителів, які перебували того дня разом з потерпілою в укритті для розгляду заяви та перегляду документів, зокрема листків непрацездатності ОСОБА_3 . Зі змісту протоколу № 2 засідання комісії щодо розгляду заяви позивача від 10.10.2023 року вбачається, що вчителі які були запрошені на засідання доповідали про те, що 16.06.2023 року від позивача їм стало відомо що у неї набрякла нога через її хронічну хворобу. Також зі слів вчителів, що перебували в укритті під час повітряної тривоги разом з вчителем географії, що жодних скарг щодо травми від позивача вони не чули. Лікарняний лист позивачем було відкрито лише 19.06.2023 року сімейним лікарем, в якому зазначено, про тимчасову непрацездатність внаслідок захворювання або травми, що не пов`язані з нещасним випадком на виробництві. Враховуючи наведене, комісія рішення від 26.06.2023 року залишила чинним. З огляду на викладене, управління освіти не має підстав вважати, що нещасний випадок, що стався з вчителем географії школи І-ІІІ ступенів № 266 Дарницького району м. Києва ОСОБА_3 пов`язаний з виробництвом. 
Позивач та її представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні у повному обсязі, за обставинами зазначеними у позові. 
Представник відповідача директор школи І-ІІІ ступенів №266 Дарницького району м. Києва в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог заперечувала з обставин вказаних у відзиві на позовну заяву. 
Представники Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці в судовому засіданні, проти задоволення заявлених позовних вимог заперечував з підстав вказаних у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях. 
Представник відповідача Державної служби з питань праці в судове засідання не з`явився, про день та час проведення судового засідання були повідомлені в передбаченому законом порядку. 
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору управління освіти Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації проти задоволення заявлених позовних вимог заперечувала, з підстав викладених у письмових поясненнях. 
Представник третьої особи ГУ Пенсійного фонду України у м. Києві в судове засідання не з`явився, про день та час проведення судового засідання були повідомлені в передбаченому законом порядку. 
Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_9 , зазначила, що вона разом із позивачем протягом 2021-2023 років працювала вчителем у СЗШ І-ІІІ ступенів №266 Дарницького району м. Києва. Між нею та позивачем дружні стосунки. В день травмування позивача, в обідній час було оголошено повітряну тривогу. Згідно встановленого порядку, позивач разом з учнями пройшли до укриття на час повітряної тривоги. Свідок йшла зі своїми учнями позаду позивача. Несподівано на сходах, позивач впала і підвернула ногу. В руках у позивача були зошити та журнали які попадали на підлогу. Свідок допомагала позивачу їх зібрати. Після цього позивач скаржилась на біль у нозі. Але в той час у школі було багато роботи, оскільки це був останній учбовий день перед канікулами і керівництво не відпустило позивача з роботи. Також зазначила, про факт травмування було відомо черговому адміністратору. Раніше чула від позивача скарги на болі в колінах. 
Суд заслухавши думку учасників судового засідання, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного.
Відповідно до наказу директора школи І-ІІІ ступенів №266 Дарницького району м. Києва, №64-о від 19.06.2023 року, було створено комісію з розслідування нещасного випадку, що стався з вчителем географії ОСОБА_3 . 
Зі змісту протоколу №1 засідання комісії щодо розгляду питання про нещасний випадок що стався із вчителем географії школи І-ІІІ ступенів №266 Дарницького району м. Києва ОСОБА_3 16.06.2023 року, вбачається, що комісією було встановлено, що звернень до медичного працівника в день травмування зі сторони позивача не було. Швидку допомогу до закладу освіти не викликали. Після 24.06.2023 року, було отримано повідомлення від КНП «КМКЛ №1», в якому було зазначено лише первинний діагноз і то під питанням. Про остаточний діагноз заклад освіти не було повідомлено. Комісія розглянувши вказаний випадок та документи прийшла до висновку, що нещасний випадок, що стався із вчителем географії ОСОБА_3 вважати нещасним випадком невиробничого характеру та скласти акт за формою НТ. 
Зі змісту акту №1 за формою НТ про нещасний випадок невиробничого характеру, який затверджений директором школи І-ІІІ ступенів №266 Дарницького району м. Києва від 26.06.2023 року щодо травмування ОСОБА_3 16.06.2023 року, вбачається, що зі слів потерпілої біля 11.00, під час повітряної тривоги, остання проводила дітей до укриття та на сходах підвернула ногу. За вказаним фактом комісія провадила розслідування, за результатами якого, комісія прийняла рішення обговорити в трудовому колективі виниклу ситуацію, провести інструктаж зі співробітниками для попередження травмування у школі. Окрім того комісія прийшла до висновків, що нещасний випадок що стався з вчителем ОСОБА_3 вважати нещасним випадком не виробничого характеру та скласти відповідний акт за формою НТ. 
Згідно інформації з КНП «Центр Первинної медико-санітарної допомоги №3 Дарницького району м. Києва ОСОБА_3 було відкрито лист непрацездатності 19.06.2023 року, який було закрито 23.06.2023 року. Причиною непрацездатності вказана тимчасова непрацездатність внаслідок захворювання або травми, що непов`язані з нещасним випадком на виробництві. 
Згідно протоколу №2 засідання комісії щодо розгляду звернення ОСОБА_3 від 10.10.2023 року, свідків травмування не виявлено. Звернень та повідомлень до керівництва закладу освіти та інших працівників школи з інформацією про травмування ОСОБА_3 з 11.10 до 18.00 годин, 16.06.2023 року не надходило. Швидка медична допомога до закладу освіти не викликалась. Повідомлення від ОСОБА_3 до адміністрації школи в телефонному режимі надійшло 16.06.2023 року близько 20.00. Від лікарняного листа про непрацездатність, ОСОБА_3 відмовилась. Лікарняний лист було відкрито лише 19.06.2023 року сімейним лікарем, в якому зазначено, що травма не пов`язана з нещасним випадком на виробництві. Враховуючи наведене, комісія прийняла рішення залишити чинним прийняте раніше за фактом травмування ОСОБА_3 рішення. 
Відповідно до пояснень директора школи І-ІІІ ступенів №266 Дарницького району м. Києва на адресу начальника управління освіти Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації, доповідається, що 16.06.2023 року приблизно о 20.00 було отримано в телефонному режимі повідомлення від ОСОБА_3 про травмування. В той же день було надано розпорядження заступнику директора відповідальному за техніку безпеки проінформувати про виниклу ситуацію управління освіти. 19.06.2023 року, було отримано пояснення від ОСОБА_3 щодо обставин травмування. В той же день була створена комісія з розслідування нещасного випадку, що стався із ОСОБА_3 , яка розглянула наявні матеріали, щодо обставин травмування. 24.06.2023 року, було отримано лист від КНП КМ КП №1.26.06.2023 року, комісією було створено протокол №1 засідання комісії з розгляду питання про нещасний випадок, що стався із ОСОБА_3 , складений акт №1 про нещасний випадок невиробничого характеру. 27.06.2023 року виданий наказ по школі «Про результати розслідування нещасного випадку, що стався із вчителем Географії ОСОБА_3 №67-о. 01.09.2023 року вказаний акт №1 було надіслано засобами електронного зв`язку на адресу позивача за її усним зверненням. 27.09.2023 року отримана та зареєстрована заява ОСОБА_3 з проханням переглянути рішення комісії від 26.06.2023 року. 10.10.2023 року, було повторно скликана комісія для розгляду заяви ОСОБА_3 про перегляд прийнятого рішення комісії. За наслідками розгляду поданої заяви, комісією було створено протокол №2 від 10.10.2023 року, копія якого надіслана до управління освіти. 
Відповідно до паспорту громадянки України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , виданого Лихвицьким РВ УМВС України в Полтавській області від 08.07.2002 року, остання зареєстрована у АДРЕСА_1 . 
Згідно довідки з КНП «КМКЛ №1», від 16.06.2023 року, позивач звернулась до вказаного закладу за медичною допомогою о 18.34, зі скаргами на травму гомілко-стопного суглоба, набряклість. Біль при пасивних рухах. За наслідками огляду було поставлено діагноз перелом гомілкової/малогомілкеової кістки. 
Зі змісту пояснювальної записки ОСОБА_3 на адресу директора школи І-ІІІ ступенів №266 Дарницького району м. Києва від 19.06.2023 року, вбачається, що позивач повідомила керівництво учбового закладу про факт травмування її 16.06.2023 року біля 11.10 на сходах під час супроводу дітей до сховища під час повітряної тривоги. 
Згідно довідки №4826 від 16.06.2023 року виданої у травмпункті КНП «КМКЛ №6», позивачу було діагностовано пошкодження капсульно-зв`язкового апарату лівого гомілкового суглоба. Закритий перелом медіальної кісточки лівої гомілки. 
Відповідно до заяви ОСОБА_3 на адресу директора школи І-ІІІ ступенів №266 Дарницького району м. Києва від 28.09.2023 року, позивач просила переглянути рішення комісії від 26.06.2023 року щодо травмування її на робочому місці. 
Зі змісту заяви позивача на адресу начальника управління освіти Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації від 28.09.2023 року, вбачається, що позивач просить розібратися в ситуації, що сталась з її травмуванням на робочому місці, оскільки не згодна з висновками проведеного роботодавцем закладом освіти, службової перевірки. 
Згідно відповіді на звернення позивача з управління освіти Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації, вбачається, що у закладу освіти немає підстав вважати, що нещасний випадок, що стався із ОСОБА_3 пов`язаний із виробництвом. 
Відповідно до довідки виданої школою І-ІІІ ступенів №266 Дарницького району м. Києва від 13.10.2023 року, №185, ОСОБА_3 дійсно працює з 02.09.2021 року і по теперішній час в школі на посаді вчителя географії наказ №65-к від 30.08.2021 року. 
Зі змісту наказу директора школи І-ІІІ ступенів №266 Дарницького району м. Києва №67-о від 27.06.2023 року, про результати розслідування нещасного випадку, що стався із вчителем географії ОСОБА_3 , вбачається, що було створено комісію з розслідування нещасного випадку, що стався з вчителем географії ОСОБА_3 , в ході розслідування було встановлено, що згідно пояснень ОСОБА_3 спускаючись в укриття під час повітряної тривоги, остання підвернула ногу. Інформація про даний випадок до адміністрації учбового закладу не надходила. За медичною допомогою постраждала не зверталась, швидку до закладу освіти не викликала. До лікаря ОСОБА_3 звернулась лише о 20.23. Після огляду їй був поставлений діагноз пошкодження капсульного-зв`язкового апарату лівого гомілкового суглоба. Від оформлення листа непрацездатності відмовилась. В подальшому потерпіла відкрила листок непрацездатності не у травматолога а у сімейного лікаря. При закритті листка непрацездатності вказано, що тимчасова непрацездатність або травма, що не пов`язані з нещасним випадком на виробництві. Після 24.06.2023 року, заклад освіти отримав повідомлення про травмування ОСОБА_3 від КНП «КМКЛ №1», в якому було зазначено лише первинний діагноз. Враховуючи наведене, висновок комісії, що нещасний випадок що стався із ОСОБА_3 вважати нещасним випадком невиробничого характеру та скласти відповідний Акт за формою НТ. 
Згідно відповіді на адвокатський запит з Управління освіти Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, вказаний заклад не проводив розслідування нещасного випадку із ОСОБА_3 . 
Відповідно до відповіді на адвокатський запит з КНП «КМКЛ №1» від 20.10.2023 року, повідомлення про нещасний випадок із ОСОБА_3 було передано за місцем роботи постраждалої 16.06.2023 року о 20.30. Інформацію про випадок тілесних ушкоджень передано телефоном за номером 102 о 22.50. Екстрене повідомлення про звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок відправлене на паперовому носії за місцем роботи та у відділення пенсійного фонду. 
Зі змісту відповіді на адвокатський запит з школи І-ІІІ ступенів №266 Дарницького району м. Києва від 30.10.2023 року, вбачається, що посада медичної сестри у школі наявна, але знаходиться на вакансії. 
Згідно відповіді на адвокатський запит з ГУ ПФУ у м. Києві станом на 26.09.2024 року до управління не надходило повідомлення про нещасний випадок на виробництві, який стався 16.06.2023 року в СЗШ №266 Дарницького району м. Києва із вчителем ОСОБА_3 і відповідно представник управління не брав участь в комісії з розслідування нещасного випадку. 
Згідно ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Згідно ч. 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява № 26864/03) від 26.06.2008 зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивної і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ст. 171 КЗпП Власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до вимог ст. 237-1 КЗПП України, відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
Зі змісту ст. 1167 ЦК України, вбачається, що  моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;
Згідно ст. 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.
За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.
У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.
Відповідно до п.3 «Порядку Розслідування та облік нещасник випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві» затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №337 від 17.04.2019 року, нещасний випадок це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого факторам чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків або в дорозі (на транспортному засобі підприємства чи за дорученням роботодавця), внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення тощо. 
Відповідно до п. 4 Порядку розслідування нещасних випадків на виробництві потерпілий або працівник, який виявив нещасний випадок, гостре професійне захворювання (отруєння), чи інша особа - свідок нещасного випадку повинні вжити всіх можливих заходів, необхідних для надання допомоги потерпілому та негайно повідомити про нещасний випадок безпосередньому керівникові робіт, службі охорони праці підприємства (установи, організації) або іншій уповноваженій особі підприємства (установи, організації). 
Згідно п. 5 Порядку розслідування нещасних випадків на виробництві Безпосередній керівник робіт чи інша уповноважена особа підприємства (установи, організації) зобов`язані: терміново організувати надання першої домедичної допомоги потерпілому та забезпечити у разі потреби його направлення до закладу охорони здоров`я; негайно повідомити роботодавцеві про те, що сталося; зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння) обстановку на робочому місці, машини, механізми, обладнання, устаткування у такому стані, в якому вони були на момент нещасного випадку, якщо це не загрожує життю та здоров`ю інших працівників і не призведе до більш тяжких наслідків або порушення виробничих процесів. 
Зі змісту п.6 Порядку розслідування нещасних випадків на виробництві, вбачається, що заклад охорони здоров`я зобов`язаний невідкладно передати з використанням засобів зв`язку (факс, телефонограма, електронна пошта) та протягом доби на паперовому носії екстрене повідомлення про звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) на виробництві (у разі можливості з висновком про ступінь тяжкості травм) за формою згідно з додатком 1: підприємству (установі, організації), де працює потерпілий або на якому він виконував роботу; територіальному органові Держпраці за місцем настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння); територіальному органові Пенсійного фонду України за місцем настання нещасного випадку (далі - територіальний орган Пенсійного фонду України). 
Відповідно до п.8 Порядку розслідування нещасних випадків на виробництві у разі отримання інформації про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання від безпосереднього керівника робіт, повідомлення від закладу охорони здоров`я, заяви потерпілого, членів його сім`ї чи уповноваженої ним особи тощо роботодавець зобов`язаний протягом однієї доби повідомити підприємствам (установам, організаціям), зазначеним в абзацах четвертому - дев`ятому цього пункту, з використанням засобів зв`язку та не пізніше наступного робочого дня надати на паперовому носії повідомлення згідно з додатком 2. Повідомлення про нещасний випадок надається за місцем настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), а у разі настання нещасного випадку внаслідок події (аварії, катастрофи тощо) під час руху транспортних засобів усіх видів - за місцем реєстрації підприємства (установи, організації): територіальному органові Держпраці; територіальному органі Пенсійного фонду України.
Згідно до п.9 Порядку розслідування нещасних випадків на виробництві розслідування (спеціальне розслідування) проводиться у разі настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), у тому числі про які своєчасно не повідомлено роботодавцю чи внаслідок яких втрата працездатності потерпілого настала не одразу. Строк давності для розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь) на виробництві становить три роки з дня їх настання. У разі встановлення факту нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) рішенням суду розслідування проводиться незалежно від дати їх настання. 
Відповідно до п.12 Порядку розслідування нещасних випадків на виробництві На підприємстві (в установі, організації) утворюється комісія з розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), що не підлягають спеціальному розслідуванню (далі - комісія). Комісія утворюється наказом роботодавця не пізніше наступного робочого дня після отримання інформації про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) від безпосереднього керівника робіт, повідомлення від закладу охорони здоров`я, заяви потерпілого, членів його сім`ї чи уповноваженої ним особи.  
Заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленим той факт, що 16.06.2023 року, позивач протягом дня виконувала свої обов`язки вчителя у СЗШ І-ІІІ ступенів №266 Дарницького району м. Києва, що не оспорюється сторонами. Саме у вказаний день відбулось травмування позивача ОСОБА_3 в наслідок якого вона у вечорі звернулась за медичною допомогою та в подальшому проходила лікування з приводу пошкодження капсульно-зв`язкового апарату лівого гомілкового суглоба. Закритого перелому медіальної кісточки лівої гомілки. Адміністрація СЗШ І-ІІІ ступенів №266 Дарницького району м. Києва проводила розслідування факту травмування позивача ОСОБА_3 , за наслідками проведеного розслідування комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок, що стався із ОСОБА_3 не пов`язаний із виробництвом. Аналізуючи заперечення відповідача №1 СЗШ І-ІІІ ступенів №266 Дарницького району м. Києва, проти заявлених позовних вимог суд вважає їх непереконливими. Суд враховує, що дії адміністрації учбового закладу, які виразились створенні комісії з розслідування нещасного випадку із ОСОБА_3 від 19.06.2023 року, не повідомленні про факт травмування позивача Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, складанні протоколу засідання комісії з розслідування нещасного випадку із ОСОБА_3 від 26.06.2023 року, складанні акту №1 від 26.06.2023 року за формою НТ, виданні наказу №67-о від 27.06.2023 року, про результати розслідування нещасного випадку, що стався із ОСОБА_3 , а також складанні протоколу №2 засідання комісії щодо розгляду звернення ОСОБА_3 від 10.10.2023 року, в якому зазначено про проведення повторного розслідування нещасного випадку із ОСОБА_3 не в повній мірі відповідали вимогами нормативно-правових актів, які регулюють відповідні правовідносини. За наслідками проведеного розслідування нещасного випадку із позивачем ОСОБА_3 було встановлено, що вказаний нещасний випадок не пов`язаний із виробництвом. Зазначений висновок обґрунтовувався зокрема тим, що позивач не повідомила адміністрацію у встановленому порядку про факт травмування. Остаточних медичних документів позивача адміністрація учбового закладу не отримувала. Також інші працівники закладу які перебували 16.06.2023 року разом із позивачем не чули її скарг щодо травмування, а навпаки чули скарги щодо давньої хвороби ніг. Аналізуючи вказані результати спеціального розслідування комісії учбового закладу, суд вважає, проведене розслідування поверхневим та однобоким. Пошкодження діагностуванні у позивача при зверненні за медичною допомогою 16.06.2023 року, вочевидь не могли бути викликані давньою хворобою ніг. Також суд враховує, що комісією не було встановлено та опитано всіх присутніх у сховищі осіб, щодо того чи були вони очевидцями травмування ОСОБА_3 , що випливає зі свідчень свідка ОСОБА_9 , яка була допитана під час судового розгляду та зазначила, що вона особисто бачила обставини травмування ОСОБА_3 . Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання недійним та скасування акту №1 за формою НТ від 26.06.2023 року про нещасний випадок, що стався із позивачем 16.06.2023 року є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Стосовно інших позовних вимог, заявлених зокрема щодо відповідача №2 Державної служби з питань праці та відповідача №3 Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, суд вважає, що позовні вимоги до Державної служби з питань праці, стороною позивача належно не доведено, оскільки відповідно до вимог закону відповідною комунікацією з приводу проведення розслідування нещасних випадків на виробництві займаються територіальні органи Державної служби з питань праці. Тому доказів порушення прав позивача саме Державною службою з питань праці на час розгляду справи не надано. Стосовно позовних вимог до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці то враховуючи той факт, що позивач зверталась до вказаної установи зі скаргою на яку не було здійснено належного реагування, враховуючи обставини справи, дії роботодавця по проведенню розслідування, суд вважає що позовні вимоги, в частині зобов`язання Центральне Міжрегіональне управління Державної служби з питань праці організувати проведення розслідування нещасного випадку, що стався із позивачем ОСОБА_3 є такими, що підлягають задоволенню. Стосовно заявлених вимог про зобов`язання відповідачів саме скласти та видати акт розслідування нещасного випадку із ОСОБА_3 , суд вважає, ці вимоги зайвими враховуючи необхідність проведення розслідування факту травмування ОСОБА_3 та передчасними в наслідок чого вони не підлягають задоволенню. 
Стосовно вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 100000 гривень, суд вважає, що вказані вимоги належним чином не доведені стороною позивача, а тому приходить до висновку про необхідність відмови в їх задоволенні. 
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача №1 та відповідача №3 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 1211,20 грн., з кожного, а також на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі по 3000 грн. з відповідача №1 та №3. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.171, 237-1 Кодексу Законів про працю України, ст. 1167 Цивільного кодексу України, ст. 22 Закону України «Про охорону праці», Постанови КМУ №337 від 17.04.2019 року, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 49, 76-81,82, 84, 90, 259, 263, 268, 273 ЦПК України, суд, - 

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_3 до школи І-ІІІ ступенів № 266 Дарницького району м. Києва, Державної служби України з питань праці, Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, треті особи: Управління освіти Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації, Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання недійсним та скасування акту за формою НТ - задовольнити частково.
Визнати недійсним та скасувати акт № 1 за формою НТ від 26 червня 2023 року про нещасний випадок невиробничого характеру, що стався 16 червня 2023 року у Школі І-ІІІ ступенів № 266 Дарницького району м. Києва з вчителем географії ОСОБА_3 , що був складений Комісією з розгляду питання про нещасний випадок, що стався з учителем географії школи І-ІІІ ступенів № 266 Дарницького району міста Києва ОСОБА_3 16.06.2023, та затверджений директором школи І-ІІІ ступенів № 266 Дарницького району міста Києва Кучерявою В.В. 26.06.2023 р. 
Зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці організувати проведення розслідування нещасного випадку, що стався 16 червня 2023 року у школі І-ІІІ ступенів № 266 Дарницького району м. Києва з вчителем географії, ОСОБА_3 .
Стягнути з школи І-ІІІ ступенів № 266 Дарницького району м. Києва, на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Стягнути з Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Стягнути з школи І-ІІІ ступенів № 266 Дарницького району м. Києва, на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Стягнути з Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідачі: школа І-ІІІ ступенів № 266 Дарницького району м. Києва, ЄДРПОУ 23392209, адреса: м. Київ, вул. Архітектора Вербицького, буд. 14-Г 
Державна служба України з питань праці, ЄДРПОУ 39472148, адреса : м. Київ, вул. Десятина, буд. 14
Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, ЄДРПОУ 44681053, адреса: м.Київ, вул. Вавілових, буд. 10. 
Треті особи: Управління освіти Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації, ЄДРПОУ 37448113, адреса: м. Київ, вул. Харківське Шосе, буд. 168-К. 
Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві, ЄДРПОУ 42098368, адреса: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16.

Суддя            С.В. Кулик