ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ____________
Справа №521/9608/25
Пр. №2/521/601/26

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
27 січня 2026 року           м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:
 
головуючого – судді Сегеди О.М.,
при секретарі – Жулего М.І., 
 
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом  Фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,

встановив:
 
У червні 2025 року ОСОБА_1 , який за договором про відступлення права вимоги від 26 грудня 2024 року №26/12/2024 року є правонаступникомПриватного акціонерного товариства «СК «ВУСО» (далі-ПрАТ «СК «ВУСО») звернувся до суду із зазначеним позовом до  ОСОБА_2 , посилаючись на те, що 27 січня 2023 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та Товариством з обмеженою відповідальністю «УЛФ-ФІНАНС» (далі-ТОВ «УЛФ-ФІНАНС») було укладено договір страхування наземного транспорту №17908136-01-00-00/153, за умовами якого ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь ТОВ - «УЛФ-ФІНАНС» страхове відшкодування.
Зазначив, що 28 квітня 2023 року о 11 годині 10 хвилини, водій ОСОБА_2 ,  керуючи транспортним засобом «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася по вул. Головківська,19 в м. Одеса, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Бабеля - вул. Головківська, водій автомобіля, рухаючись на другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі та скоїла зіткнення з транспортним засобом «Fiat Fiorino» д.н.з. « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_3 , чим порушила вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2001 року № 1306. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Вина відповідачки підтверджується постановою Малиновського районного суду 
м. Одеси від 08 червня 2023 року по справі № 521/11502/23.
Потерпіла особа ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» звернулось до ПрАТ «СК «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування.
01 травня 2023 року ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено огляд автомобіля «Fiat Fiorino» д.н.з. « НОМЕР_2 » та складено акт огляду вказаного автомобіля.
Факт ДТП від 28 квітня 2023 року був визнаний ПрАТ «СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується страховим актом №2292807-1 від 09 червня 2023 року та здійснена виплата страхового відшкодування у розмірі 150300,00 грн., яка була перерахована на СТО ТОВ «Форвард – Авто». 
Факт виплати страхового відшкодування у розмірі 150300,00 грн., підтверджується платіжним дорученням №24547 від 09 червня 2022 року. 
Відповідно до п.13.1 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (далі- Закон № 1961-IV) учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю 1 групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю 1 групи , у її присутності, звільняються від обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.
Згідно абз.2 п.22.1 ст.22 Закону № 1961-IV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, Моторним (транспортним) страховим бюро України(далі-МТСБУ) у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
06 вересня 2023 року ПрАТ «СК «ВУСО» звернулось до МТСБУ з заявою про відшкодування в порядку регресу витрат, понесених ПрАТ «СК «ВУСО» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) №17908136-01-00-00/153 та надано документи, що підтверджували проведення виплати ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», як страхувальнику СК.
Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону №1961-IV, МТСБУ, згідно з наданим Дослідженням вих. №36319 від 04 січня 2024 року, прийняло рішення про відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» та здійснило останньому таке відшкодування в розмірі 85048,70 грн.
Вказував, що враховуючи недостатність страхової виплати МТСБУ, для повного відшкодування завданої шкоди, відповідачка відповідно до ст.1194 ЦК України зобов`язана сплатити йому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою МТСБУ в розмірі 65251,30 грн.
Зазначив, що право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту першої виплати страхового відшкодування, тобто з 09 червня 2023 року.
Вважає, що оскільки ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу ОСОБА_2 , яка спричинила шкоду, то остання зобов`язана здійснити виплату різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою МТСБУ в розмірі 65251,30 грн.
Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 65251,30 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 12793,30 грн. та судовий збір у розмірі 1211,20 грн. 
Ухвалою суду від 12 червня 2025 року по справі було відкрито провадження та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 64-65).
Ухвалою суду від 07 жовтня 2025 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено МТСБУ (а.с.94).
Ухвалою суду від 28 жовтня 2025 року клопотання позивача про проведення судового засідання по справі в режимі відео конференції задоволено (а.с.109-110).
Ухвалою суду від 11 листопада 2025 року заява відповідачки про проведення судового засідання по справі в режимі відео конференції залишена без задоволення (а.с.122).
Ухвалою суду від 11 листопада 2025 року клопотання позивача про проведення судового засідання по справі в режимі відео конференції залишено без задоволення (а.с.123-124).
Ухвалою суду від 27 січня 2026 року клопотання позивача про проведення судового засідання по справі в режимі відео конференції залишено без задоволення (а.с. 140А).
Позивач та його представник, діючий за ордером від 01 січня 2025 року в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце слухання справи були повідомлені відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, позивач надав заяву про підтримання позовних вимог, враховуючи всі пояснення та доводи, викладені в позовній заяві, в додаткових поясненнях та просив суд розглянути справу за його відсутністю (а.с. 59,143-144,88-93,97).
Відповідачка та її представник, діючий за ордером від 08 вересня 2025 року в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце слухання справи повідомлялись судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, надали заяву про слухання справи за їх відсутності. Раніше надали письмові пояснення по справі (а.с.78, 84-86, 113-118,142).
Представник МТСБУ в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся судом відповідно до вимог ст.128 ЦПК України. Раніше надав письмові пояснення по справі та просив розглянути справу за його відсутністю (а.с.97-99).
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування шкоди в порядку регресу задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 82 книги п`ятої ЦК України, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV) та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються вказані правовідносини. 
МТСБУ є юридичною особою та діє на підставі Статуту, а також є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.
ПрАТ «СК «ВУСО» є юридичною особою, та діє на підставі Статуту.
Судом встановлено, 30 вересня 2021 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» було укладено договір страхування наземного транспорту №17908136-01-00-00/153, за умовами якого ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь ТОВ - «УЛФ-ФІНАНС» страхове відшкодування.
Відповідно до п. 9.1 Договору строк дії договору становить 1 рік з автоматичною пролонгацією на наступник рік, в разі якщо, жодна із сторін не висуне заперечень щодо пролонгації договору у термін не пізніше 30-календарних днів до запланованої дати закінчення терміну дії Договору (а.с.5-9).
Судом встановлено, що 28 квітня 2023 року о 11 годині 10 хвилини, водій ОСОБА_2 ,  керуючи транспортним засобом «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася по вул. Головківська,19 в м. Одеса, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Бабеля - вул. Головківська, водій автомобіля, рухаючись на другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі та скоїла зіткнення з транспортним засобом «Fiat Fiorino» д.н.з. « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_3 , чим порушила вимоги п. 16.11 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2001 року № 1306. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Встановлено, що автомобіль «Fiat Fiorino» д.н.з. « НОМЕР_2 », яким керував ОСОБА_3 , належить на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 - ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» (а.с.19,20).
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Fiat Fiorino» д.н.з. « НОМЕР_2 » була застрахованаПрАТ «СК «ВУСО» на підставі договору страхування наземного транспорту №17908136-01-00-00/153 від 30 вересня 2021 (а.с. 5-9).
Встановлено, що автомобіль «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_2 . 
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_4 від 05 червня 2019 року (а.с.18). 
08 жовтня 2021 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.18).
Вина відповідачки підтверджується постановою Малиновського районного суду 
м. Одеси від 08 червня 2023 року по справі № 521/11502/23 (а.с.13).
Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Встановлено, що на дату скоєння ДТП відповідачка не мала чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки відповідно до п.13.1 ст.13 Закону №1961-IV звільнена від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.
Відповідно до п.13.1 ст.13 Закону №1961-IV учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю 1 групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю 1 групи, у її присутності, звільняються від обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.
Згідно абз.2 п.22.1 ст.22 Закону №1961-IV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Встановлено, що ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» звернулося до ПрАТ «СК «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування.
01 травня 2023 року ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено огляд автомобіля «Fiat Fiorino» д.н.з. « НОМЕР_2 » та складено акт огляду вказаного автомобіля (а.с.36).
09 червня 2023 року ПрАТ «СК «ВУСО» факт ДТП від 28 квітня 2023 року визнало страховим випадком, складено страховий акт №2292807-1 та винесено рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 150300,00 грн. (а.с.44).
Встановлено, що 09 червня 2023 року ПрАТ «СК «ВУСО» за заявою ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» від 01 травня 2023 року на підставі договору страхування наземного транспорту №17908136-01-00-00/153 від 30 вересня 2021року, укладеного між ПрАТ «СК «ВУСО» та ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», страхового акту №2292807-1 від 09 червня 2023 рокута рахунку на оплату №0000005289 від 18 травня 2023 року, сформованим СТО ТОВ «Форвард-Авто» здійснило розрахунок та виплату суми страхового відшкодування у розмірі 150300,00 грн., яка була перерахована СТО ТОВ «Форвард – Авто», що підтверджується платіжною інструкцією від 09 червня 2023 року №24547 (а.с.36,37,43,44,45).
При цьому, розмір страхового відшкодування був узгоджений між ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» та ПрАТ «СК «ВУСО» на власний розсуд, без експертного дослідження вартості ремонту автомобіля.
Встановлено, що 06 вересня 2023 року ПрАТ «СК «ВУСО» звернулось до МТСБУ з заявою про відшкодування в порядку регресу витрат, понесених ПрАТ «СК «ВУСО» на підставі договору страхування наземного транспорту (КАСКО) №17908136-01-00-00/153 від 30 вересня 2021року та надано документи, що підтверджували проведення виплати ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», як страхувальнику (а.с.40).
Відповідно до дослідження ТОВ «Експертна компанія «Фаворит-Ассистанс» вартості ремонту колісного транспортного засобу від 04 січня 2023 року №36319, проведеного за заявою ПрАТ «СК «ВУСО», вартість ремонту «Fiat Fiorino» д.н.з. « НОМЕР_2 » після його аварійного пошкодження 28 квітня 2023 року, складає 85048,70 грн. (а.с.21).
04 січня 2024 року МТСБУ у зв`язку із настанням події, передбаченої ст. 41 Закону №1961-IV, на підставі заяви ПрАТ «СК «ВУСО» про відшкодування в порядку регресу витрат, договору страхування наземного транспорту №17908136-01-00-00/153 від 30 вересня 2021року, дослідження від 28 квітня 2023 року, прийняло рішення про відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» та здійснило таке відшкодування в розмірі 85048,70 грн. (а.с.40). 
Встановлено, що 26 грудня 2024 року між ФОП ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «ВУСО» було укладено договір про відступлення права вимоги та сплачено ОСОБА_1 за договором 111333,91 грн. (а.с.46-47, 49,50).
Відповідно до ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Згідно з ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. 
Частиною 1 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.1187, ч. 1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, в тому числі, з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Таким чином за загальним правилом обов`язок відшкодувати майнову шкоду покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача. Зазначене правило підлягає застосуванню також у випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Пунктом 2.1 статті 2 Закону № 1961-IV передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Вказана норма кореспондується зі частиною другою статті 999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
У спорах пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, норми Закону № 1961-IV є спеціальними, а цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.
За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).
Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.
Завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).
Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов`язанні ним є страховик).
Згідно з п. 36.1 ст. 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Разом із тим, згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
Верховний Суд у постанові від 21 березня 2018 року по справі № 569/13697/15-ц, залишаючи без змін рішення апеляційного суду, звернув увагу, що позивач підписав заяву про виплату страхового відшкодування і погодився із розміром та способом здійснення страхового відшкодування, який був визначений на той час страховиком відповідно до положень п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV. Однак суд першої інстанції, стягуючи зі страховика на користь позивача різницю між страховою виплатою та розміром шкоди, з огляду на наявність заяви про страхове відшкодування із погодженим сторонами розміром страхового відшкодування, дійшов необґрунтованого висновку про покладення на страховика обов`язку такої виплати.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 10 червня 2020 року по справі №333/2096/17, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій в частині стягнення зі страховика майнової шкоди, виходив із того, що страховик та потерпілий дійшли згоди про розмір страхового відшкодування, що підтверджено відповідною заявою позивача.
Встановлено, що МТСБУ на підставі підпункту г) п. 41.1. ст.41 Закону № 1961-IV, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння особами, на яких поширюється діяпункту 13.1статті 13 цього Закону.
Відповідно до п.13.1 ст. 13 Закону № 1961-IV учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.
Механізм отримання статусу учасника бойових дій визначено постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 «Про затвердження Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України» (із змінами)(далі - Порядок).
Відповідно до пункту 2 Порядку статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним, добровольцям Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Встановлено, що посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_4 від 05 червня 2019 року на ім`я ОСОБА_6 видано 05 червня 2019 року (а.с.18).
ДТП із пошкодженням автомобілів, за наслідками якої подано регресну позовну вимогу сталося 28 квітня 2023 року
Оскільки відповідачка є особою, на яку поширюється дія п.13.1.ст.13 та підпункту г) п. 41.1. ст.41 Закону, то виплата страхового відшкодування здійснюється МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих без можливості застосування регресу.
Як було встановлено судом, 06 вересня 2023 року ПрАТ «СК «ВУСО» звернулось до МТСБУ з заявою про відшкодування в порядку регресу витрат, понесених ПрАТ «СК «ВУСО» на підставі договору страхування наземного транспорту (КАСКО) №17908136-01-00-00/153 від 30 вересня 2021року, укладеного між ПрАТ «СК «ВУСО» та ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», та надано документи, що підтверджували виплату страхового відшкодування ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», як страхувальнику в результаті ДТП, скоєного відповідачкою 28 квітня 2023 року та дослідження вартості ремонту автомобіля «Fiat Fiorino» д.н.з. « НОМЕР_2 »(а.с.40).
Відповідно до дослідження ТОВ «Експертна компанія «Фаворит-Ассистанс» вартості ремонту колісного транспортного засобу від 04 січня 2023 року №36319, проведеного за заявою ПрАТ «СК «ВУСО» вартість ремонту автомобіля «Fiat Fiorino» д.н.з. « НОМЕР_2 » після його аварійного пошкодження 28 квітня 2023 року, складає 85048,70 грн. (а.с.21).
04 січня 2024 року МТСБУ у зв`язку із настанням події, передбаченої ст. 41 Закону №1961-IV, на підставі заяви ПрАТ «СК «ВУСО» про відшкодування в порядку регресу витрат, договору страхування наземного транспорту №17908136-01-00-00/153 від 30 вересня 2021року, дослідження від 28 квітня 2023 року, прийняло рішення про здійснення страхового відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» в розмірі 85048,70 грн. (а.с.40). 
Верховний суд у постанові від 13 грудня 2023 року по справі №759/28079/21 визначив, що для приватного права притаманна диспозитивність, яка проявляється, зокрема і в тому, що особа, з урахуванням принципу свободи правочину, сама вирішує вчиняти чи не вчиняти певний правочин. Узгоджена сума страхового відшкодування є остаточною та перегляду, оскарженню не підлягає. Після сплати узгодженої суми всі зобов`язання страховика щодо виплати страхового відшкодування за цим страховим випадком вважаються припиненими.
Таким чином, ПрАТ «СК «ВУСО» звернувшись до МТСБУ з дослідженням вартості ремонту автомобіля «Fiat Fiorino» д.н.з. « НОМЕР_2 »та заявою про відшкодування в порядку регресу витрат в розмірі 85048,70 грн., діючи добровільно, на власний розсуд погодилась із розміром страхового відшкодування в сумі 85048,70 грн., та правовими наслідками такої виплати.
За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що заявлена в подальшому позивачем вимога до відповідачки суперечить засадам розумності та диспозитивності, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 
Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. 
На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача.
Судовий збір у справі складає 1211,20грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду (а.с.60). 
Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то судовий збір позивачу не повертається. 

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:
Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу - залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст рішення складено 02 лютого 2026 року. 

Суддя: О.М. Сегеда