ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року Чернігів Справа № 620/13296/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 

У С Т А Н О В И В:
У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі також – позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі також – відповідач, ГУ ПФУ в Миколаївській області) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 04.11.2025 № 254150034101 про відмову в призначенні пенсії; зобов`язання ГУ ПФУ в Миколаївській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 27.10.2025, зарахувавши, до пільгового стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, та до страхового стажу у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи на посаді медсестри Комунального некомерційного підприємства “Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня” Чернігівської обласної ради з 18.09.2006 по 30.09.2017 та з 02.11.2020 по 27.10.2025 (за виключенням знаходження у відпустці без збереження заробітної плати з 01.04.2023 по 15.04.2023 та з 25.07.2023 по 03.08.2023). 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням від 04.11.2025 № 254150034101 відповідач відмовив в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, мотивуючи відсутністю у позивача необхідного віку та стажу. Водночас пенсійному органу надано всі необхідні документи для підтвердження наявності у позивача права на призначення пенсії на пільгових умвоах.
15.12.2025 ухвалою суду провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачем подано відзив, в якому зазначено, що на день подання заяви про призначення пенсії вік позивача становить 51 рік 03 місяці, страховий стаж позивача становить 31 рік 11 місяців 13 днів, пільговий стаж із шкідливими та важкими умовами праці за Списком №2 не визначений. До страхового стажу позивача не зараховано спірні періоди за відсутністю відповідних даних, передбачених чинним законодавством.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
27.10.2025 позивачка, ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнувши 50 років, звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, як жінці після досягнення 50-ти років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020.
На підтвердження спеціального трудового стажу позивач додала до заяви: паспорт; картку платника податків; трудову книжку серії НОМЕР_1 ; довідки №68, №69, №70 від 25.02.2025, видані Комунальним некомерційним підприємством “Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня” Чернігівської обласної ради; довідку №51 від 06.02.2025 про реорганізацію; копії наказу №5А від 12.01.1993 “Про результати атестації робочих місць за умовами праці” та довідки від 12.05.2000 №04/240 Державної експертизи умов праці Управління праці та соціального захисту населення Чернігівської облдержадміністрації; копії наказу №19 від 14.10.1997 “Про результати атестації робочих місць за умовами праці” та довідки від 12.10.1999 №04/392 Державної експертизи умов праці Управління праці та соціального захисту населення Чернігівської облдержадміністрації; копії наказу від 20.12.1999 №40 “Про результати атестації робочих місць за умовами праці” та довідки від 24.01.2000 №04/42 Державної експертизи умов праці Управління праці та соціального захисту населення Чернігівської облдержадміністрації; копії наказу від 02.11.2004 №30 “Про результати атестації робочих місць за умовами праці” та висновку щодо підтвердження права на пенсію на пільгових умовах від 09.11.2004 №14/6602 Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської облдержадміністрації; копії наказу від 26.10.2009 №79 “Про результати атестації робочих місць за умовами праці” та висновку за результатами експертизи якості проведення атестації робочих місць за умовами праці №16-27/1194; копії наказу від 24.10.2014 №57 “Про результати атестації робочих місць за умовами праці” та висновку за результатами експертизи якості проведення атестації робочих місць за умовами праці від 14.01.2015 №08-27/304; копію розпорядження Голови Верховної Ради України від 09.07.2025 №498-К; копію довідки від 17.02.2025 №2-28/02/108 КИП “Чернігівська обласна лікарня” Чернігівської обласної ради; копію диплому НОМЕР_2 з додатком; копію диплому НОМЕР_3 з додатком; копію свідоцтва про одруження НОМЕР_4 ; копію свідоцтва про народження НОМЕР_5 . 
За принципом екстериторіальності заяву позивачки розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 04.11.2025 № 254150034101 за відсутністю необхідного стажу та віку.
Зокрема в рішенні від 04.11.2025 № 254150034101 зазначено: вік заявника становить 51 рік 03 місяці. Необхідний страховий стаж після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок (з них не менше 10 років на зазначених роботах) за Списком №2. Страховий стаж заявника становить 31 рік 11 місяців 13 днів, пільговий стаж заявника за списком №2 не визначений. Результати розгляду документів, доданих до заяви: - до страхового стажу не зараховано період навчання: з 01.01.2004 по 28.02.2006, згідно з дипломом серії НОМЕР_2 від 28.02.2006 та додатком до диплома (особи, які навчаються з 01.01.2004 не підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню cт. 11 Закону №1058-IV); період роботи (за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, - до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 18.09.2006 по 01.10.2006, з 02.10.2006 по 30.09.2017). Довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 25.02.2025 №70 не відповідає вимогам додатку №5 до пункту 20 Порядку № 637, а саме, відсутній підпис начальника відділу кадрів. Не підтверджено документально право головного фахівця з кадрових питань на підпис довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся за їх захистом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.
Щодо пенсійного віку, суд зазначає наступне.
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Спеціальними законами, які визначають принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (в подальшому - Закон № 1058-IV) та Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (в подальшому - Закон № 1788-XII).
У пункті 5 рішення від 11.10.2005 №8-рп/2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.
У преамбулі Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Згідно із статтею 2 Закону України №1788-ХІІ за цим Законом призначаються трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Відповідно до статті 51 Закону №1788-ХІІ пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
Статтею 52 Закону №1788-ХІІ передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники охорони здоров`я. 
Приписами пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди призначення пільгових пенсій провадиться за нормами зазначеного закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом «Про пенсійне забезпечення».
Так, пунктом «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (в редакції до 01 квітня 2015 року) ( Закон №1788-ХІІ) визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.
02.03.2015 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким пункт «б» частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІ викладено у новій редакції: «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».
03.10.2017 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», яким Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено статтею 114.
Згідно з частиною першою статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Проте, 23.01.2020 Конституційний Суд України прийняв рішення №1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15), яким вирішено: «Визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 № 1788-XIIзі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII.
Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, а саме: «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, а 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам».
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин не може бути застосований припис пункту 2 частини другої статті 114 Закону 4, оскільки його зміст відтворює норму права, яка визнана неконституційною відносно осіб, котрі працювали до 01 квітня 2015 року, відтак у разі, якщо у позивача підтвердиться пільговий стаж, передбачений Списком № 2, пенсійний вік зменшується відносно показника 50 років.
Я видно з відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.03.1993, копія якої наявна в матеріалах справи, позивачка від 18.09.2006 по 30.09.2017 працювала на посади медсестри в медичних установах Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні.
Зі змісту довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 25.02.2025 №70, видно, що ОСОБА_1 працювала за професією медсестри, що передбачена Списком № 2, повний робочий день в Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні і за період з 18.09.2006 (нак. №120-00 від 18.09.2006) по 01.10.2006 та з 02.10.2006 (нак. №126-ОС від 02.10.2006) по 30.09.2017 (нак. №177-ОС від 25.09.2017) виконувала обслуговування психічно хворих, на інші роботи не залучалася. Вказаний період становить 11 років 00 міс. 13 днів. 
Ці обставини також підтверджуються також довідкою від 25.02.2025 №69, виданою Комунальним некомерційним підприємством “Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня” Чернігівської обласної ради, для пред`явлення до Пенсійного фонду для нарахування пільгового стажу згідно статті 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Згідно довідки від 25.02.2025 №68, виданою Комунальним некомерційним підприємством “Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня” Чернігівської обласної ради, ОСОБА_1 дійсно працює в Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні на посаді сестри медичної (палатної) відділення №12 з 02.11.2020 (нак. №149-ОС від 30.10.2020) по теперішній час.
Відповідно до статті 24 Закону України № 1058, страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 62 Закону № 1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Так, згідно з статтею 60 Закону № 1788 робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Отже, за правилами статті 60 Закону №1788-ХІІ та в силу приписів пункту 16 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV період роботи у психіатричному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 20.04.2022 у справі №214/3705/17, від 27.04.2023 у справі №160/14078/22, від 20.04.2022 у справі №214/3705/17, у яких суди дійшли висновку про правомірність зарахування до страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону №1788-ХІІ періоди роботи позивачів після 01.01.2004, тобто після дати набрання чинності Законом №1058-IV.
Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, до видів діяльності Комунального некомерційного підприємства “Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня ”Чернігівської обласної ради належить діяльність лікарняних закладів 86.10 (цей клас включає короткострокове та тривале перебування пацієнтів у лікарнях широкого профілю, які здійснюють медичну, діагностичну та лікувальну діяльність (наприклад, громадські та обласні лікарні, лікарні некомерційних організацій, університетські лікарні, військові шпиталі та в`язничні лікарні), та лікарняні установи спеціального призначення (наприклад, наркологічні та психіатричні клініки, інфекційні лікарні, пологові будинки, санаторно-курортні заклади).
Отже, Комунальне некомерційне підприємство “Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня” Чернігівської обласної ради, як лікарняний заклад призначений для надання медичної допомоги, і в розумінні статті 60 Закону № 1788 є інфекційним закладом охорони здоров`я.
Так, позивачка на момент звернення до пенсійного органу досягла 50-річного віку, у неї наявний страховий стаж понад 31 роки та пільговий стаж – більше 10 років в закладах охорони здоров`я (психоневрологічна лікарня), а відтак набула право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
За наявності підтвердження факту роботи позивача у спірний період належними доказами, суд вважає безпідставним не зарахування до стажу позивача такого періоду.
Щодо підстав для не зарахування до стажу позивача спірних періодів за відсутністю підпису начальника відділу кадрів та інших, то суд зазначає таке.
Інструкцією від 20.07.74 №162 та Інструкцією від 29 липня 1993 року № 58, про порядок ведення трудових книжок працівників, що діяли на період спірних періодів роботи позивача унормовано, що до трудової книжки вносяться: відомості про працівника- прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
При цьому, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року по справі № 490/12392/16-а звернув увагу, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Також, у постанові від 06.03.2018 по справі № 754/14898/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Вказане дає підстави для висновку, що власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка звернулася за пенсією а отже, й не може впливати на її особисті права, а відтак недотримання роботодавцем усіх вимог при заповненні трудової книжки, не може бути беззаперечною підставою для відмови в призначенні пенсії, особи, яка звернулася за такою.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно не зараховано до страхового стажу позивача спірні періоди згідно відомостей трудової книжки та інших документів, а відтак оскаржуване рішення в цій частині з мотивів, викладених в останньому, є протиправним та підлягає скасуванню.
При цьому, суд зазначає, що у відповідності до частини першої статті 16 Закону України «Про адміністративну процедуру» саме адміністративний орган - відповідач, зобов`язаний встановлювати обставини, що мають значення для вирішення справи, і за необхідності збирати для цього документи та інші докази з власної ініціативи, у тому числі без залучення особи витребовувати документи та відомості, отримувати погодження та висновки, необхідні для вирішення справи, що зараховуються до стажу для призначення пенсій на пільгових умовах.
Отже, Головне управління ПФУ, маючи сумніви щодо документів, які стосуються спірних обставин, мав збирати докази з власної ініціативи.
Втім, відповідачем не доведено вказані обставини.
Щодо інших доводів позивача, викладених у позові, то суд зазначає, що позивачем не оскаржується рішення в частині відмови в зарахуванні до страхового стажу періоду навчання з 01.01.2004 по 28.02.2006, згідно з дипломом серії НОМЕР_2 від 28.02.2006 та додатком до диплома, тому в цій частині позову слід відмовити.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах, то суд зазначає таке.
На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
У даному випадку повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії визначені Законом №1058-ІV.
Так, умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Відтак, вказані повноваження не є дискреційними.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.
Визначаючись щодо дати, з якої необхідно призначити позивачу пенсію, то суд зауважує, що позивач звернулася із заявою про призначення пенсії 27.10.2025, отже саме з цієї дати необхідно призначити їй пенсію.
Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Суд звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
У відповідності до вимог частин першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн, тому з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі 605,60 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 04.11.2025 №254150034101 в частині відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2 та до страхового стажу у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи на посаді медсестри у закладах охорони здоров`я з 18.09.2006 по 30.09.2017 та з 02.11.2020 по 27.10.2025 (за виключенням знаходження у відпустці без збереження заробітної плати з 01.04.2023 по 15.04.2023 та з 25.07.2023 по 03.08.2023) та призначити пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 з 27.10.2025.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп), сплачений відповідно до квитанції від 09.12.2025.
Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. 
Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,Миколаївська обл., Миколаївський р-н,54008 код ЄДРПОУ 13844159. 
Повний текст рішення виготовлено 05 лютого 2026 року.

Суддя І.І. Соломко