ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/2060/26
провадження № 1-кп/753/1362/26

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2026 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:
головуючий   суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання   ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:
прокурори     ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинувачений    ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 12024105020001404 від 19.12.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 30 січня 2026 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 12024105020001404 від 19.12.2024, за обвинуваченням  ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Висунуте обвинувачення суд вважає доведеним, та відповідно до якого ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він будучи протягом року засудженим вироком Дарницького районного суду м. Києва від 05 листопада 2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та обвинувачується у вчиненні нового кримінального правопорушення за наступних обставин.
Під час досудового розслідування встановлено, що у невстановленому органом досудового розслідування місці та у невстановлений органом досудового розслідування час, однак не пізніше 19 грудня 2025 року, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання, без мети збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, у невстановленому органом досудового розслідування місці, за невстановлених органом досудового розслідування обставин та часу, у невстановлений органом досудового розслідування спосіб, ОСОБА_5 , незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання, без мети збуту, яку розпочав незаконно зберігати при собі для власного вживання, без мети збуту.
У подальшому, 19 грудня 2025 року, о 13 год. 58 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 158, працівниками поліції було затримано ОСОБА_5 , у якого в подальшому, під час проведення особистого обшуку, у правій кишені штанів, у які він був одягнений, виявлено та вилучено 2 прозорі поліетиленові пакети з пазовим замком, всередині з кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,672 г, яку ОСОБА_5 зберігав для власного вживання, без мети збуту.
PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) згідно з постановою КМУ від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є психотропною речовиною, обіг якої заборонено.
Відповідно до Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) до 0,15 г вважається невеликим розміром, від 1,5 до 15,0 г - великим розміром, а від 15,0 г і більше - особливо великим розміром.
Отже, маса особливо небезпечної психотропної речовини - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), обіг якої заборонено, в наданій речовині, що згідно з висновком судової експертизи є достатньою для притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, вчинених протягом року після засудження за ст. 309 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю та показав, що дійсно незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання, без мети збуту, яку розпочав незаконно зберігати при собі для власного вживання, без мети збуту. У подальшому, 19 грудня 2025 року, о 13 год. 58 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 158, працівниками поліції був затриманий та під час проведення особистого обшуку, у правій кишені штанів, у які він був одягнений, виявлено та вилучено 2 прозорі поліетиленові пакети з пазовим замком, всередині з кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,672 г, яку зберігав для власного вживання, без мети збуту. Про вчинене щиро шкодує.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. 
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, а саме обвинуваченого, який не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Отже, щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, протягом року після засудження за ст. 309 КК України, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: раніше судимий, молодого віку, з середньо-спеціальною освітою, вдівець, має повнолітнього сина, військовослужбовець ЗСУ, проходить військову службу, починаючи з 2014 року, неодноразово нагороджений, у тому числі за участь у бойових діях під час повномасштабного вторгнення, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставина, яка пом`якшує покарання, є щире каяття. Ця обставина була вказана й в обвинувальному акті, з наявністю якої суд погоджується.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Остаточно покарання судом буде визначено за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, оскільки кримінальне правопорушення за цим кримінальним провадженням вчинено під час іспитового строку, тривалістю один рік, встановленого йому вироком Дарницького районного суду м. Києва від 05 листопада 2025 року щодо його засудження за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

Запобіжний захід під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався. 

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Дарницького районного суду м. Києва від 05 листопада 2025 року та остаточно, з урахуванням положень пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України щодо переведення покарань до одного виду, визначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік один день.

Запобіжний захід під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався. 

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання обвинуваченого ОСОБА_6 у порядку виконання цього вироку, що набрав законної сили.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у провадженні, а саме за проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта від 29 грудня 2025 року № СЕ-19/111-25/78148-НЗПРАП) у розмірі 3 565,60 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази у провадженні, а саме: психотропну речовину PVP, масою 0,672 г, передану на зберігання до камери схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 224653), знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7