Справа № 947/21806/25
Провадження № 2/947/291/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2026 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Огренич І.В.
за участю секретаря – Коростій М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 24061,32 гривень, моральну шкоду у розмірі 25000 гривень, а також судові витрати, посилаючись на те, що 04.10.2024 о 18.45 відповідач у м.Одесі, вул.Овідіопольська дорога 3, керуючи транспортним засобом «Ford Focus» н/з НОМЕР_1 , при перевлаштуванні з середньої смуги руху у крайню праву смугу не переконався у безпечності маневру та допустив зіткнення з автомобілем «Toyta Picnic» н/з НОМЕР_2 в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.11.2024 у справі №521/16893/24 ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП. Оскільки, на час ДТП був відсутній договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, відповідач добровільно відмовляється сплати шкоду, ОСОБА_1 вимушена звернутись до суду з даним позовом.
 
Представник позивачки – адвокат Сокол Т.В. надала до судового засідання заяву в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, повідомлявся, про причини неявки до судового засідання не сповістив, правом на надання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, будь-яких письмових заяв та клопотань до суду з приводу розгляду справи не надав.
Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.
 
Судом встановлено, що 04.10.2024 о 18.45 ОСОБА_2 у м.Одесі, вул.Овідіопольська дорога 3, керуючи транспортним засобом «Ford Focus» н/з НОМЕР_1 , при перевлаштуванні з середньої смуги руху у крайню праву смугу не переконався у безпечності маневру та допустив зіткнення з автомобілем «Toyta Picnic» н/з НОМЕР_2 , який належить позивачці, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
 
Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 21.11.2024 (справа №521/16893/24) ОСОБА_2 було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення, у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. 
Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Toyta Picnic» н/з НОМЕР_2 , на день 04.10.2024 не була застрахована у страховій організації.
Згідно висновку експерта №6537 ОСОБА_3 від 05 лютого 2025 року, вартість матеріального збитку завданого внаслідок ДТП станом на 04.10.2024 власнику транспортного засобу «Toyta Picnic» н/з НОМЕР_2 складає 21061,32 грн. 
Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
У постанові Верховного Суду від 15.10.2020 р. у справі №755/7666/19 вказано, що під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, які на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання якого створює небезпеку. 
Відповідно до ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У той же час, згідно із ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлює, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
При таких обставинах суд вважає вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 21061,32 гривень та витрат на проведення транспортно- товарознавчого дослідження у розмірі 3000 гривень (всього 24061,32 грн.) підлягають задоволенню.
Враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачам моральних та фізичних страждань, а також ступеня вини відповідача, суд вважає, за можливим задовольнити позовні вимоги у частині стягнення моральної шкоди частково, у розмірі 5000 гривень, також відповідно до ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягають і судові витрати - судовий збір в розмірі 1211,20 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн.
При цьому суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.
Керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 18, 19, 81, 141, 178, 187, 211, 247, 258, 259, 273, 274-279,  280-289, 352,354 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:

 
Позовні вимоги ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду у розмірі 24061 (двадцять чотири тисячі шістдесят один) гривень, 32 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, в іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 1211,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4000 гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: І. В. Огренич