П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/14864/25	

Перша інстанція: суддя Марин П.П.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача–Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.10.2025 у справі № 420/14864/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, –

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом у якому просила:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в перерахунку пенсії “перехід на інший вид пенсії” від 11.04.2025;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, ЄДРПОУ 13486010, зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до стажу державної служби періоди роботи на посадах в органах державної податкової служби з 01.11.1994 по 26.06.2013, та з 23.12.2013 по 07.03.2014;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, ЄДРПОУ 13486010, призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсію за віком згідно Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723-ХІІ, Закону України №889-VIII від 10.12.2015 на підставі заяви від 04.04.2025, та здійснити її перерахунок та виплату з 04 квітня 2025 року виходячи із 60% від усіх сум оплати праці, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування: посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років, надбавки за інтенсивність праці, надбавки за виконання особливо важливої роботи, місячної премії, інших виплат, відображених у довідках, виданих Головним управлінням Державної податкової служби в Одеській області: №240/15-32-10-02-12 від 02.04.2025, №241/15-32-10-02-12 від 02.04.2025 з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 04.04.2025 звернулася до відділу обслуговування громадян №7 (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою щодо перерахунку “перехід на інший вид пенсії”, а саме на пенсію за віком відповідно до ЗУ “Про державну службу”. Після реєстрації її заява відповідно до принципу екстериторіальності була розглянута Відділом перерахунків пенсій №4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. За результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 11.04.2025 року про відмову в перерахунку пенсії “перехід на інший вид пенсії”, а саме на пенсію за віком відповідно до ЗУ “Про державну службу”, у зв`язку із відсутністю необхідного стажу державної служби станом на 01.05.2016 року.
Позивач вважає рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 11.04.2025 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню. 
Ухвалою суду від 19.05.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
До суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому представником відповідача зазначено, що з заявленими позовними вимогами відповідач не погоджується та вважає, що вони не підлягають задоволенню.
У відзиві вказано, що ОСОБА_1 звернулась із заявою про перерахунок пенсії No1707 від 04.04.2025, а саме про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 No 889-?? (далі — Закон No 889). Заяву розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії від 11.04.2025 No 951070158004, яке є законним, належним чином обґрунтованим та не підлягає скасуванню. Обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723 і пунктами 10, 12 розділу “Прикінцеві та перехідні положення” Закону № 889, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби. Після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом No 889) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону No 3723 лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону No 889, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723 вік і страховий стаж.
Також представник відповідача у відзиві вказує, що згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 30.09.1980 ОСОБА_1 працювала з 03.03.1994 по 07.03.2014 в Державній податковій інспекції. 01.11.199 присвоєно спеціальне звання “Інспектор податкової служби ІІІ рангу”, 30.01.1998 присвоєно спеціальне звання “Інспектор податкової служби ІІ рангу”, 23.12.2013 присвоєно спеціальне звання “Інспектор податкової та митної справи І рангу”. Зазначені періоди роботи не підлягають зарахуванню до стажу державної служби. До стажу державної служби зараховано період роботи з 03.03.1994 по 31.10.1994 та з 27.06.2013 по 22.12.2013. Стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців становить 01 рік 01 місяць 25 днів. Отже станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 не займає посади державної служби та стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців становить 01 рік 01 місяць 25 днів. Для переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону No889 з урахуванням довідки No 240/15-3210-02-12 від 02.04.2025 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01 січня 2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (додаток 4 до Порядку) та довідки No 241/15-3210-02-12 від 02.04.2025 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби (додаток 6 до Порядку), які видані Головним управлінням ДПС в Одеській області — підстави відсутні. Отже, періоди роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. З огляду на наведене, підстави для зарахування періоду роботи ОСОБА_1 в органах державної податкової служби з 30.09.1980 по 23.12.2013 до стажу державної служби відсутні.

Короткий зміст рішення та висновки суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 10.10.2025 у справі № 420/14864/25 адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнив частково.
Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії “перехід на інший вид пенсії” від 11.04.2025.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи з 01.11.1994 по 26.06.2013 та з 23.12.2013 по 07.03.2014 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 року №3723-ХІІ, Закону України “Про державну службу” №889-VIII від 10.12.2015 на підставі заяви від 04.04.2025 з 04.04.2025.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовив.
Стягнув з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що період роботи позивача в податкових органах з 01.11.1994 року по 26.06.2013 та з 23.12.2013 по 07.03.2014 (включно) зараховується до стажу державної служби. У відповідача не було підстав для незарахування до стажу державної служби позивача періодів роботи з 01.11.1994 по 26.06.2013 та з 23.12.2013 по 07.03.2014 (включно), що у сукупності з зарахованими періодами становить понад 20 років.
Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в перерахунку пенсії “перехід на інший вид пенсії” від 11.04.2025 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи з 01.11.1994 року по 26.06.2013 рік та з 23.12.2013 року по 07.03.2014 рік та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723-ХІІ, Закону України “Про державну службу” №889-VIII від 10.12.2015 р. на підставі заяви від 04.04.2025 року з 04 квітня 2025 року.
При цьому, суд виснував, що позовні вимоги позивача щодо призначення та виплати їй пенсії виходячи із 60% від усіх сум оплати праці, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування: посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років, надбавки за інтенсивність праці, надбавки за виконання особливо важливої роботи, місячної премії, інших виплат, відображених у довідках, виданих Головним управлінням Державної податкової служби в Одеській області: №240/15-32-10-02-12 від 02.04.2025 року, №241/15-32-10-02-12 від 02.04.2025 з урахуванням раніше виплачених сум пенсії, задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними.
Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивач подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим просить його скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- суд першої інстанції допустив неправильне тлумачення закону, а саме п.10 та п.12 розділу ХІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону Nє889-VIII ЗУ «Про державну службу». Суд не застосував зазначені норми закону, що призвело до неправильного вирішення спору та непризначення позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідок, виданих Головним управлінням Державної податкової служби в Одеській області.
Не погоджуючись з даним рішенням суду представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- суд першої інстанції залишив поза увагою, що станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 не займає посади державної служби та стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців становить 01 рік 01 місяць 25 днів. Для переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону №889 з урахуванням довідки № 240/15-3210-02-12 від 02.04.2025 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01 січня 2024 працював та звільнився з держаних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (додаток 4 до Порядку) та довідки № 241/15-3210-02-12 від 02.04.2025 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби (додаток 6 до Порядку), які видані Головним управлінням ДПС в Одеській області — підстави відсутні.

Обставини справи.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач отримує пенсію за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Позивач 04.04.2025 звернулася до відповідача із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу”.
До вказаної заяви позивач додала зокрема довідки Головного управління ДПС в Одеській області про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 02.04.2025 №240/15-32-10-02-12, про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби від 02.04.2025 №241/15-32-10-02-12 та трудову книжку НОМЕР_3 .
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області 11.04.2025 року прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії, відповідно до якого: “... Згідно трудової книжки гр. ОСОБА_2 03.03.1994 була прийнята на посаду старшого державного податкового ревізора-інспектора валютної інспекції, 22.09.1994 прийняла присягу державного службовця, 01.11.1994 присвоєно персональне звання “Інспектор податкової служби ІІІ рангу”, 30.01.1998 присвоєно персональне звання “Інспектор податкової служби П рангу”, 01.05.2002 присвоєно персональне звання “Інспектор податкової служби І рангу”, 27.06.2013 присвоєно 13 ранг державного службовця, 23.12.2013 присвоєно спеціальне звання “Інспектор податкової та митної справи І рангу”.
З урахуванням вищезазначеного до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, зараховано період з 03.03.1994 по 31.10.1994 (0 років, 7 місяців, 29 днів) та з 27.06.2013 по 22.12.2013 (0 років, 5 місяців, 26 днів), що недостатньо для призначення пенсії відповідно до Закону № 889.
Оскільки гр. ОСОБА_2 на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України, незалежно від факту роботи на державній службі станом на 01.05.2016 року має менше як 20 років стажу роботи, прийнято рішення відмовити в частині проведення перерахунку - перехід з пенсії за віком відповідно Закону № 1058 на пенсію за віком відповідно Закону № 889”.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
01.05.2016 набув чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII “Про державну службу” (далі - Закон №889-VIII), згідно з частиною другою Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Таким чином законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону 3723-ХІІ.
Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до частини 1 статті 37 Закону 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
З урахуванням наведеного, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Відповідно до частини першої статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії.
Перерахунок пенсії, за своїм змістом є зміною розміру одного і того ж виду пенсії, у зв`язку із зміною показника, що був базою для визначення розміру пенсії (заробітної плати, грошового забезпечення тощо), чи з інших підстав, передбачених чинним законодавством.
Матеріалами справи встановлено, зокрема з трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 , що позивач працювала:
- у Державній податковій інспекції по м. Ізмаїла з 03.03.1994 року (у цей же день прийняла присягу державного службовця) по 25.11.1996 року старшим державним податковим ревізором-інспектором валютної інспекції та державним податковим інспектором валютної інспекції;
- у Ізмаїльській державній податковій адміністрації в Татарбунарскому районі (перейменована в Ізмаїльську об`єднану державну податкову інспекцію Одеської області) з 25.11.1996 по 29.02.2012 головним державним податковим інспектором валютної інспекції, головним державним податковим інспектором відділу документальних перевірок юридичних осіб, головним державним податковим інспектором відділу документальних перевірок СПД-юридичних осіб управління податкового аудиту та валютного контролю, головним державним податковим інспектором сектору документальних перевірок відділу контрольно-перевірочної роботи, головним державним податковим ревізором-інспектором відділу планування проведення перевірок та взаємодії із структурними підрозділами управління аудиту юридичних осіб, головним державним податковим ревізором-інспектором відділу організації податкового аудиту, відбору платників та аналізу їх діяльності управління податкового контролю юридичних осіб, головним державним податковим ревізором-інспектором відділу податкового контролю та аналітичної роботи управління податкового контролю юридичних осіб;
- у Ізмаїльській об`єднаній державній податковій адміністрації Одеської області Державної податкової служби з 01.03.2012 по 26.06.2013 головним податковим ревізором-інспектором відділу перевірок платників податків управління податкового контролю;
- у Ізмаїльській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області з 27.06.2013 по 07.03.2014 головним державним ревізором-інспектором відділу організації супроводження перевірок платників податків управління податкового аудиту.
Так, з викладеного вбачається те, що позивач працювала на різних посадах державної служби у податкових органах з 03.03.1994 по 07.03.2014, тобто більше 20 років.
Постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994 затверджено Порядок обчислення стажу державної служби (діяв до набрання чинності Законом №889-VIII), яким визначено посади і ранги, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби (далі - Порядок №283).
Згідно з пунктом 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), серед іншого, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.
Пунктом 4 Порядку №283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.
Законом України від 05.07.2012 №5083-VI “Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в Україні”, який набрав чинності 12.08.2012, доповнено Податковий кодекс України (далі – ПК України) розділами XVIII-1 та XVIII-2, у тому числі статтею 344. Так згідно з пунктом 344.1 статті 344 ПК України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України “Про державну службу”. При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно д Закону України “Про державну службу” незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Верховний Суд України у постанові від 22.10.2013 у справі №21-340а13 зазначив, що аналіз положень статті 37 Закону України “Про державну службу”, Закону України “Про державну податкову службу в Україні” дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-XII. Надалі такий правовий висновок підтримано Верховним Судом у постановах від 03.07.2018 у справі №586/965/16-а та від 18.03.2021 у справі №500/5183/17.
Таким чином, посадові особи органів державної податкової служби, які обіймали посади в державних органах для виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету та яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в податкових органах повинен зараховуватись їм до стажу державної служби, який дає право на пенсію.
За таких обставин та правового регулювання, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що період роботи позивача в податкових органах з 01.11.1994 по 26.06.2013 та з 23.12.2013 по 07.03.2014 (включно) зараховується до стажу державної служби. У відповідача не було підстав для незарахування до стажу державної служби позивача періодів роботи з 01.11.1994 по 26.06.2013 та з 23.12.2013 по 07.03.2014 рік (включно), що у сукупності з зарахованими періодами становить понад 20 років.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги.

Стосовно доводів позивача про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивача щодо призначення та виплати їй пенсії виходячи із 60% від усіх сум оплати праці, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування: посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років, надбавки за інтенсивність праці, надбавки за виконання особливо важливої роботи, місячної премії, інших виплат, відображених у довідках, виданих Головним управлінням Державної податкової служби в Одеській області: №240/15-32-10-02-12 від 02.04.2025 року, №241/15-32-10-02-12 від 02.04.2025 з урахуванням раніше виплачених сум пенсії, оскільки такі є передчасними, колегія суддів зауважує таке.
У цій справі спірні правовідносини виникли щодо права позивача на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у сукупності із пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII.
Тобто, у справі, яка розглядається, спір виник щодо права позивача на пенсію державного службовця, оскільки територіальний орган Пенсійного фонду України не визнав цього права за ОСОБА_1 .
При цьому, питання щодо про визначення розміру пенсії з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії, які видані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не вирішувалося.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 12 вересня 2023 року у справі №560/8328/22, вимоги позивача зобов`язати обрахувати пенсію за віком з урахуванням заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, є передчасними, оскільки стосуються розміру пенсійних виплат, який ще не обрахований суб`єктом владних повноважень, який наділений такою дискрецією, наслідки якої можуть бути предметом перевірки судом на відповідність критеріям, визначеним у статті 2 КАС України, а отже така вимога спрямована на майбутнє, через що не підлягає задоволенню з огляду на те, що судовому захисту підлягає тільки порушене право.
Таким чином, беручи до уваги наведене суд апеляційної інстанції, як і суд першої інстанції вважає, що позовні вимоги щодо призначення та виплати позивачці пенсії виходячи із 60% від усіх сум оплати праці, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування: посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років, надбавки за інтенсивність праці, надбавки за виконання особливо важливої роботи, місячної премії, інших виплат, відображених у довідках, виданих Головним управлінням Державної податкової служби в Одеській області: №240/15-32-10-02-12 від 02.04.2025 року, №241/15-32-10-02-12 від 02.04.2025 року з урахуванням раніше виплачених сум пенсії задоволенню не підлягають, з огляду на їх передчасність.
Таким чином, доводи ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження за наслідками апеляційного перегляду.
Доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області також не знайшли свого підтвердження за наслідками апеляційного перегляду.
Викладені в цій постанові мотиви та аргументи дають відповідь на всі суттєві доводи апеляційної скарги. 
Інші доводи апеляційної скарги, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п.п. 29 - 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994.
При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (див. пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001).
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.10.2025 у справі № 420/14864/25 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		О.І. Шляхтицький	
Судді	  	А.Г. Федусик   Г.В. Семенюк