печерський районний суд міста києва
Справа № 757/44360/25-п 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2025 року м. Київ 
Суддя Печерського районного суду м.Києва Соловйов О.Л., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з УПП у м.Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст.130 ч.1 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
19.08.2025 о 23:49 год. ОСОБА_1 керував електроскутером "E-Motor" ID:862502328006526 по булл. Лесі Українки у м. Києві у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager Alkotest 7510 прилад ARLM-0310, результат позитивний 0,27%о, чим порушив вимоги п. 2.9.А ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні захисник Пальчик М.О. орієнтував суд на неможливість застосування додаткового стягнення у виді позбавлення прав керування, оскільки ОСОБА_1 через неповнолітній вік не отримував відповідних прав. За згоди батька, просив застосувати заходи виховного впливу у виді передачі під нагляд батьку, або застосувати захід впливу у виді попередження.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Дослідивши дані які відображено у протоколі про адміністративне правопорушення, висновку щодо результатів медичного огляду, акті огляду, направленні, відеозаписі з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог п. 2.9.А Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, які не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9А ПДР України «поза розумним» сумнівом доведена в судовому засіданні, оскільки останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
При визначенні виду стягнення, яке слід призначити ОСОБА_1 , суд, керуючись ч. 2 ст. 13 КУпАП разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, ст. 139, ч. 3 ст. 154, ч. 2 ст. 156, ст.ст. 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені ст. 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст. 24-1 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, обставини та характер вчиненого правопорушення, зважаючи на його високу суспільну небезпеку, особу ОСОБА_1 , який є неповнолітнім, ступінь його вини, відсутність обтяжуючих обставин, вважаю, що останнього слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення зі ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок на користь держави.
Керуючись ст.ст. 24-1, ч.1 ст.130, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, 
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 (сімнадцяти тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 копійок.
Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена Київського апеляційного суду протягом десяти днів із дня її винесення.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя          О.Л. Соловйов