УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/6792/25 Головуючий у 1-й інст. Дідоренко А. Е. 
Номер провадження №33/4805/223/26
Категорія ст.122-4, ст.124 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката – Дятла Володимира Івановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційні скарги ОСОБА_1 та адвоката Дятла Володимира Івановича, подану в інтересах  ОСОБА_1 , на постанову судді Корольовського районного суду м. Житомира від 07 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП,
встановив:

Постановою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 07 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн. Стягнуто з ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 31.05.2025 о 15 год 10 хв в м Житомир, на майдані Згоди, 2/98, керуючи автомобілем ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом RENAULT, номерний знак НОМЕР_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Окрім того,  ОСОБА_1 31.05.2025 о 15 год 10 хв в м Житомир, на майдані Згоди, 2/98, керуючи автомобілем ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП залишив місце події, чим порушив вимоги п. 2.10 а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 , а також його захисник - адвокат Дятел В.І., подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зокрема, ОСОБА_1 зазначив про відсутність в матеріалах справи доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень, вказуючи, що не керував транспортним засобом у час та місці, зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення, та не був учасником ДТП. Крім того, зазначає, що потерпіла ОСОБА_2 його оговорила, а також вказує, що працівниками поліції його не було повідомлено про складення протоколів про адміністративні правопорушення та не проведено огляд транспортного засобу ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_1 , яким він керував. Також, ОСОБА_1 зазначив, що протоколи про адміністративні правопорушення складені без дотримання вимог процесуального закону, що має наслідком визнання їх недопустимими доказами. Окрім того, протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду. Також апелянт вказав на порушення судом положень ст. 33 КУпАП. Аналогічні доводи та обґрунтування викладені в апеляційній скарзі захисника.
Питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, порушене в апеляційній скарзі адвоката Дятла В.І., судом апеляційної інстанції не вирішувалося, оскільки апеляційна скарга подана у встановлений ст.294 КУпАП строк.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у достатньому обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесені постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.
Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.124 КУпАП.
Відповідно до п.13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Згідно п.2.10 а) Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №359576 від 12.06.2025,  ОСОБА_1 31.05.2025 о 15 год 10 хв в м Житомир, майдан Згоди, 2/98, керуючи автомобілем ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з транспортним засобом RENAULT, номерний знак НОМЕР_2 , унаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с.1,2 19).
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №359582 від 12.06.2025 вбачається, що  ОСОБА_1 , будучи учасником вказаної ДТП, залишив місце події, чим порушив вимоги п. 2.10 а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП (а.с.2).
Вказані протоколи складено уповноваженою особою за встановленою формою з дотриманням вимог, передбачених ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.
Зі змісту рапорту працівника поліції від 31.05.2025 року вбачається, що під час несення служби було отримано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду за адресою м Житомир, м-н Згоди, 2/98. Прибувши на місце події, поліцейськими прийнято пояснення від водія транспортного засобу RENAULT SCENIC, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , яка повідомила, що автомобіль ВАЗ 2107 білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з її транспортним засобом та залишив місце пригоди. На місці події складено схему ДТП та відібрано пояснення, відео п.в. 475456, 475589 (а.с.18). 
Із письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 від 31.05.2025 року вбачається, що вона, рухаючись на дозволений зелений сигнал світлофора через перехрестя майдан Згоди — вул. Київська, відчула удар у ліву частину автомобіля, після чого транспортний засіб білого кольору марки «Жигулі» залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Аналогічні за змістом пояснення потерпіла надала і в судовому засіданні. Також пояснила, що після ДТП намагалася зв`язатися з водієм, який вчинив ДТП, однак той на зв`язок не виходив, а також відмовився відшкодувати збитки, у тому числі франшизу за страховим полісом. 
На схемі місця дорожньо-транспортної пригоди від 31.03.2025 відображено розташування транспортного засобу RENAULT SCENIC, номерний знак НОМЕР_2 ,  та характер його пошкоджень. Такий документ складений у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395.
З реєстраційної картки транспортного засобу вбачається, що автомобіль ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 (а.с.19). 
ОСОБА_1 в суді першої інстанції вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав, заперечував факт причетності до дорожньо-транспортної пригоди. Захисник наполягав на відсутності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень. 
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, надав належну оцінку зібраним доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 порушень вимог п. 2.10 а), 13.1 Правил дорожнього руху України, що утворюють склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.
Доводи апеляційних скарг про відсутність у протоколі відомостей щодо пошкодження транспортного засобу потерпілої є безпідставними, оскільки зі змісту протоколу серії ЕПР1 № 359576 вбачається, що внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, що також підтверджується схемою місця події.
Посилання апелянтів на неналежне повідомлення про складення протоколів та відсутність доказів направлення листа-запрошення не свідчать про істотне порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки такі обставини не вплинули на реалізацію ОСОБА_1 процесуальних прав, передбачених ст. 268 КУпАП, та не перешкодили повному й об`єктивному розгляду справи.
Матеріали справи не містять даних, які б свідчили про наявність у потерпілої ОСОБА_2 підстав для надання неправдивих або упереджених показань щодо пошкодження її транспортного засобу та залишення водієм місця дорожньо-транспортної пригоди.
Пояснення ОСОБА_1 , надані під час апеляційного розгляду, зокрема щодо часу керування транспортним засобом, характеру пошкоджень автомобіля RENAULT, а також посилання на здійснення ним банківських платежів о 14 годині 50 хвилин, не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин дорожньо-транспортної події. Надана квитанція підтверджує факт здійснення окремої банківської операції, однак сама по собі не виключає можливості керування транспортним засобом у проміжок часу, близький до моменту дорожньо-транспортної пригоди. При цьому сам ОСОБА_1 не заперечував факту руху на відповідному транспортному засобі у день та в місці події, вказуючи інший час такого руху. Неточність у зазначенні моделі автомобіля у рапорті працівника поліції не впливає на ідентифікацію транспортного засобу, оскільки державний номерний знак співпадає, а належність автомобіля ОСОБА_1 не оспорюється. Різниця у зазначенні часу події у поясненнях потерпілої та в протоколі про адміністративне правопорушення не є істотною та з урахуванням сукупності досліджених доказів не впливає на висновок суду про доведеність події та причетність до неї ОСОБА_1 .
Матеріали справи не містять письмових клопотань про призначення експертизи та відомостей про їх розгляд судом першої інстанції. Водночас суд апеляційної інстанції, з урахуванням наявних у справі доказів, дійшов висновку про відсутність підстав для призначення експертизи, оскільки вони є достатніми для вирішення справи по суті. 
Інші доводи апеляційних скарг не спростовують висновків, викладених в оскаржуваній постанові, та не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.
Суд першої інстанції дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, повно з`ясував обставини справи, надав об`єктивну оцінку доказам і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованих адміністративних правопорушень.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд
постановив:

Апеляційні скарги адвоката Дятла Володимира Івановича, подану в інтересах  ОСОБА_1 , та ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Корольовського районного суду м. Житомира від 07 серпня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя    О.М. Галацевич