Номер провадження: 22-ц/813/5915/25 
Справа № 523/16564/24
Головуючий у першій інстанції Вінська Н. В.
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2025 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого – Громіка Р.Д.,
суддів – Драгомерецького М.М., Комлевої О.С.,
за участю секретаря – Скрипченко Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз» про захист прав споживачів шляхом визнання протиправним та скасування рішення комісії та акту-розрахунку, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:
1. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою якою просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Акціонерного Товариства "Одесагаз" №172 від 28.08.2024 року.
- визнати протиправним та скасувати Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму, складений АТ "ОДЕСАГАЗ" по особовому рахунку о/р НОМЕР_1 .
- стягнути з АТ "ОДЕСАГАЗ" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі в сумі 605,60 та витрати на правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн.
- стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ОДЕСАГАЗ" на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок).
Позовні вимоги вмотивовано тим, що він ОСОБА_1 є власником земельної ділянки (кадастровий номер 5122786400:02:002:1897) та домоволодіння розміщеному на ній за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину реєстровий номер 1-1139 виданого 01.12.2023 державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори Одеської області Лисак Альоною Володимирівною, та договору дарування серія та номер: 463 виданого 26.08.2024 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Несвітайло Ігорем Івановичем.
Домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 газифіковане, послуги з постачання природного газу за рахунком о/р НОМЕР_1 надаються Акціонерним Товариством «Одесагаз» на підставі укладеного публічного договору постачання природного газу до житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі чого у АТ «Одесагаз», виникли зобов`язання з надання послуг газопостачання, а у позивача - з оплати наданих послуг постачальнику.
Побутовим споживачем послуг природнього газу в будинку, за даною адресою є ОСОБА_1 , як спадкоємець та власник, який приступив до здійснення своїх прав власника та здійснює оплату за користування газом.
27 вересня 2024 року позивачем було отримано супровідного листа від ОМУЕГГ АТ «ОДЕСГАЗ» №607 від 10.09.2024 року у якому зазначено про направлення акту-розрахунку який необхідно сплатити протягом 15 днів. (копія додається). Проте, сам рахунок відповідачем позивачу не направлявся.
Додатком до листа позивач отримав копію рішення комісії №172 від 28.08.2024 р. яким комісія задовольнила акт про порушення №05340 від 19.07.2024 р. Акт про порушення відповідачем позивачу не вручався.
Згідно рішення комісії відповідача, комісія акт про порушення задовольнила. Змінила режим нарахування перевела на граничні об`єми споживання, та вирішила припинити надання РПГ (розподілу природного газу) позивачу.
Причиною звернення до суду стало незаконне та безпідставне прийняття відповідачем рішення комісії №172 від 28.08.2024 р на підставі недостовірних даних. Оскільки позивач не порушував вимог Кодексу газорозподільних систем. Працівники АТ «Одесгаз» не приходили до позивача з вимогою демонтувати лічильник газу для направлення його на експертизу. Акт про порушення у присутності позивача не складали, копії акту про порушення не вручали позивачу, листа про дату засідання комісії позивач не отримував.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 квітня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Одесагаз» про захист прав споживачів шляхом визнання протиправним та скасування рішення комісії та Акту – розрахунку, стягнення моральної шкоди відмовлено.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи та зроблено помилкові висновки про відмову у задоволенні позовних вимог.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Так, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 став власником житлового будинку адресою АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці кадастровий номер: 5122786400:02:002:1897 – лише 11.11.2024, тобто після складання оскаржуваних актів та прийняття оскаржуваного рішення комісії АТ «Одесагаз» від 28.08.2024 року. Акти про порушення №05340 та №05343 від 19.07.2024 року складені відносно споживача ОСОБА_2 . При цьому матеріали справи не містять доказів смерті ОСОБА_2 , не містять доказів правонаступництва ОСОБА_1 після ОСОБА_2 , як не містять доказів делегування нею повноважень ОСОБА_1 спрямованих на захист її прав.

Однак повністю з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 13.05.2005 серія НОМЕР_3 .
Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції не був позбавлений права перевірити вказаний факт шляхом надсилання запиту до уповноважених державних органів або витребування даної інформації у самої сторони позивача.
Крім того з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.10.2024, яка була подана разом із позовною заявою, вбачається, що ОСОБА_1 володіє земельною ділянкою, на якій розташовано будинок, 2/3 частинами (на підставі договору дарування) та 1/3 частиною (на підставі свідоцтва про право на спадщину).
Таким чином, суд першої інстанції не перевірив зазначені обставини та дійшов помилкового висновку про відсутність доказів правонаступництва ОСОБА_1 , не перевірив дані обставини та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо суті спірних правовідносин, то колегія суддів зазначає таке.
Згідно із частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до п.23 ч.1 ст.1 ЗУ «Про ринок природного газу», побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.
Частиною 1 статті 12 ЗУ «Про ринок природного газу», встановлено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.
Пунктом 2 ч.2 ст.13 ЗУ «Про ринок природного газу» встановлено, що споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.
Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу XI Кодексу ГРМ норми даного розділу щодо перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування природного газу споживачу, у тому числі побутовому споживачу, який уклав з оператором ГРМ договір розподілу природного газу, а також несанкціонованому споживачу, який знаходиться на території ліцензованої діяльності оператора ГРМ, застосовується за наявності акта про порушення, складеного оператором ГРМ відповідно до вимог цієї частини.
Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.
Відповідно до пункту 2 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ акт про порушення після пред`явлення представником оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.
Відповідно до пунктів 3, 5 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ представник оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.
Відповідно до пунктів 8, 10 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення.
Відповідно до підпункту 1 пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.
Апеляційним судом встановлено, що відповідно до копії витягу з державного реєстру речових прав №403491294 від 13.11.2024 право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці кадастровий номер: 5122786400:02:002:1897 – 11.11.2024 року зареєстровано за позивачем ОСОБА_1 .
Відповідно до акту про порушення №05340 від 19.07.2024, складеного за участі (згідно акту) ОСОБА_2  представниками АТ «Одесагаз» було виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме відмова в доступі до об`єкта споживача, (власника або наймача об`єкта споживача), або газового обладнання, або дії які перешкоджають представникам оператора газорозподільної системи виконувати функції передбачені Кодексом ГРМ, а саме демонтажу лічильника газу. Акт складено представниками АТ «Одесагаз» Якубишиним Г.В. та Арабаджи В.М. у присутності споживача ОСОБА_2  яка згідно акту відмовилась від підпису.
Відповідно до акту про порушення №05343 від 19.07.2024, складеного за участі (згідно з акту) ОСОБА_2  представниками АТ «Одесагаз» було виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб,. Акт складено представниками АТ «Одесагаз» Якубишиним Г.В. та Арабаджи В.М. у присутності споживача  ОСОБА_2 яка згідно акту відмовилась від підпису.
Рішенням комісії №172 від 28.08.2024 задоволено Акт про порушення ОСОБА_2 вимог п.п.7 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, зафіксованого актом про порушення №05340 від 19.07.2024 року та вирішено: «Акт про порушення задовольнити. Змінити режим нарахування, перевести на граничні об`єми споживання за наявності доступу до вимикаючого пристрою припинити надання РПГ». 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що акти та рішення складено на ОСОБА_2 , яка померла ще ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є свідченням неналежного виконання працівниками АТ «Одесагаз» своїх повноважень.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що рішенням комісії №66 від 31.03.2025 скасовано акти про порушення №05023 від 19.07.2024 (у зв`язку із пропущенням строку розгляду акта про порушення) та №05340 від 19.07.2024 (у зв`язку із відсутністю зафіксованого порушення в Кодексі ГРМ).
Таким чином, сам суб`єкт складення актів їх скасував у зв`язку із порушенням розгляду і складення, а тому рішення комісії №172 від 28.08.2024 підлягає скасуванню, так як ухвалено на актах, які були складені із порушенням чинного законодавства.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасувати Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму, складений АТ "ОДЕСАГАЗ" по особовому рахунку о/р НОМЕР_1 , то колегія суддів звертає увагу на те, що такий акт розрахунок в силу вимог закону не складається, а зазначення у супровідному листі про направлення спірного акту розрахунку не є достовірними, належними та допустимими доказами його фактичного існування.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди.
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Частинами першою та другою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно зі статтею 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.
Частиною третьою статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
Потерпілий має право вимагати будь-яку компенсацію, проте суд керується ступенем доведеності нанесених моральних страждань, відповідністю розміру компенсації заподіяним стражданням.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості
Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61 1132св22).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Апеляційний суд звертає увагу, що, заявляючи позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, позивачем жодним чином взагалі не обґрунтовано в чому саме полягає моральна шкода, які дії відповідача спричинили моральну шкоду, її розмір та не надав належних та допустимих доказів на підтвердження даних позовних вимог.
Враховуючи зазначене, у задоволенні позовної заяви про стягнення моральної шкоди необхідно відмовити.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Таким чином, розглядаючи справу, судова колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовної заяви.

Розподіл судових витрат.
Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач ОСОБА_1 є особою, яка звільняється від сплати судового збору згідно із ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Колегія суддів зазначає, що за подання позовної заяви необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 гривень, а за подання апеляційної скарги судовий збір у розмірі 1841,80 гривень.
Таким чином, з АТ «Одесагаз» на користь держави необхідно стягнути судовий збір:
- за подання позовної заяви – 1211 гривень 20 копійок;
- за подання апеляційної скарги – 1841 гривні 80 копійок.

Повний текст судового рішення.
Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.
Колегія суддів зазначає, що з врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 13, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість виготовлення повного судового рішення у строки, передбачені національним законодавством, а також застосування стабілізаційних графіків відключення світла, апеляційної інстанції було здійснено виготовлення повного тексту судового рішення 17 грудня 2025 року.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, 

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 квітня 2025 року скасувати.
Постановити у справі нове судове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз» про захист прав споживачів шляхом визнання протиправним та скасування рішення комісії та акту-розрахунку, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Акціонерного Товариства «Одесагаз» №172 від 28.08.2024 року
У решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Одесагаз» на користь держави судовий збір за подання:
1)        позовної заяви - 1211,20 гривень;
2)        апеляційної скарги – 1841,80 гривень.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 17 грудня 2025 року.

Головуючий                                                        Р.Д. Громік

Судді:                                                        М.М. Драгомерецький

                                                                       О.С. Комлева