Дата документу  Справа № 336/6203/24 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №336/6203/24    Головуючий в 1 інст.Петренко Л.В.
Провадження №33/807/441/25     Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року     місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Михайлова Д.О., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього з доповненнями до неї захисника - адвоката Михайлова Д.О. на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20 вересня 2024 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,
стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 05 червня 2024 року об 23 годині 18 хвилині в м.Запоріжжі, Шевченківський район, вул.Донецьке шосе, 4, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом VW SHARAN номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку sз застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатор Аlcotest Drager 6820, результат 1,47%о, тест №2040. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений. Вказаними діями порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та в доповненнях до неї захисник- адвокат Михайлов Д.О. просять поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначає, що його не
було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи.
В доповненнях до апеляційної скарги захисник-адвокат Михайлов
Д.О. зазначає про порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 на
стан сп`яніння, оскільки останньому не було роз`яснено, що у разі незгоди
пройти огляд за допомогою спеціального технічного приладу, огляд
проводиться в закладах охорони здоров`я, чим було порушено право 
ОСОБА_1 на захист.
Зауважує, що ОСОБА_1 , не знав та не міг припустити наслідків
таких дій працівників поліції для себе, оскільки вважав, що проходження
огляду це певна формальність.
Більше того, захисник наголошує на тому, що ОСОБА_1 навіть не
питали чи згоден він з результатами огляду та у разі незгоди, не роз`яснили
йому про право пройти огляд в медичному закладі.
Також, вказує, що на відеозаписі події не зафіксовано здійснення
контрольного забору повітря спеціального технічного приладу Драгер, що
свідчить про недійсність результатів огляду.
Окрім того, сторона захисту вважає, що огляд ОСОБА_1 , як
військовослужбовця, мав здійснюватись в порядку, передбаченому ст.266-1 КУпАП.
Посилається на те, що відеозапис події є неповним, на цьому записі не зафіксовано факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 та його руху.
Сам запис ведеться на невідомий пристрій та відсутня дата та час його здійснення, а в протоколі взагалі відсутнє посилання на пристрій, з якого зроблений цей запис, у зв`язку з чим вказані відеозаписи є неналежними доказами у справі.

Заявлене ОСОБА_1 та його захисником-адвокатом Михайловим Д.О. клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 у розгляді справи участі не брав, відомостей щодо отримання останнім оскаржуваної постанови - матеріали справи не містять. Оскільки доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 не з`явився, захисник останнього - адвокат Михайлов Д.О. зазначив про обізнаність ОСОБА_1 про день, час та місце судового засідання, підтвердив про можливість розгляду справи апеляційним судом за відсутності ОСОБА_3 , запевнив, що вказане питання та правова позиція між ним та ОСОБА_1 узгоджені. 

Заслухавши аргументи захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) – адвоката Михайлова Д.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При апеляційному розгляді встановлено таке.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП (порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України), засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.9«а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення від 06 червня 2024 року серії ААД № 809200, відповідно до якого, 05 червня 2024 року о 23 годині 18 хвилин в м.Запоріжжі, Шевченківський район, вул.Донецьке шосе, 4, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом VW SHARAN номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатор Alcotest Drager 6820, результат 1,47 тест №2040. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений. Вказаними діями порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП; 
- у роздруківці тесту газоаналізатору Alcotest 6820, тест № 2040 проведений 06 червня 2024 року о 23 год. 55 хв., результат тесту 1,47;
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, за допомогою Alcotest Drager 6820, результат огляду на стан сп`яніння - 1,47 проміле. Під час проведення огляду поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапис здійснювався за допомогою бодікамер №471240, 470559;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними: 
в рапорті інспектора Бердянського РВП капітана поліції Фурси О.А., згідно з яким, останній доповідає, що 05 червня 2024 року під час несення служби на блокпосту 3-15 за певною адресою в м.Запоріжжя для перевірки документів о 23:19 годні було зупинено автомобіль Фольцваген на іноземній реєстрації, реєстраційний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 водій вказаного автомобіля не був пристебнутий паском безпеки, та повідомив, що він військовий. При перевірці працівниками ВСП документів вказаного військовослужбовця, та відпускного квитка, у ОСОБА_1 були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода. Як пояснив водій ОСОБА_1 , перед тим, як керувати автомобілем, за годину до цього, вживав алкогольні напої, а саме 150 гр коньяку. ОСОБА_1 згідно з чинним законодавством виявив бажання на місці зупинки продути алкотестер «Драгер». Дана подія була зареєстрована по лінії 102, на місце зупинки викликано наряд патрульної поліції для складання адміністративних матеріалів за ст.130 КУпАП. ЄО 5090. Проводилася відео фіксація на бодікамеру АР 0005. Відеоархів. 
в рапорті поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону 4 УПП в Запорізькій області Морозова О., згідно з яким, останній доповідає, що 05 червня 2024 року о 23 годині 42 хвилині під час патрулювання в Шевченківському районі у складі екіпажу Хижак АП 401, отримали виклик в м.Запоріжжя вул.Донецьке шосе,4, порушення ПДР. Прибувши на виклик за вищевказаною адресою, було з`ясовано, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , керував транспортним засобом VW SHARAN, номерний знак НОМЕР_2 , котрий являється діючим військовослужбовцем, який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, огляд пройшов на місці зупинки транспортного засобу на спец приладі Alcotest Drager 6820, тест №2040, результат позитивний 1,47 %о, щодо ОСОБА_1 було складено протокол серії ААД 809200 за ч.1 ст.130 КУпАП. На місці був співробітник ВСП Соколик, який в подальшому буде розбиратись. ПВ: КВІ 570437 було вилучено. ТД: ТЗ224683 було видано. Від керування транспортним засобом відсторонений. Транспортний засіб припаркований без порушень ПДР України. Про потворність попереджений. БК 470559/471240. 

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП (порушення вимог п.2.9 «а» ПДРУкраїни) при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними і допустимими.
Згідно з оскаржуваною постановою, в суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав. 
При апеляційному розгляді справи захисник – адвокат Михайлов Д.О. навів доводи, що містяться в доповненнях до апеляційної скарги. Додатково підтримав раніше заявлене клопотання про зупинення провадження у справі до звільнення ОСОБА_1 з військової служби. 
На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені стороною захисту при апеляційному розгляді справи, правильності висновків суду першої інстанції в частині доведеності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, не спростовують.
Те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 , не завадило суду повно і всебічно з`ясувати обставини справи та постановити законне та обґрунтоване рішення.
Більше того, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено обов`язкового скасування прийнятої в справі постанови через розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
При апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права в т.ч. право на захист, проте, правильність висновків суду першої інстанції стороною захисту не було спростовано.
Посилання сторони захисту на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки його огляд, як військовослужбовця, мав бути проведений у відповідності до вимог ст.266-1 КУпАП, є необґрунтованими, оскільки, відповідно до вимог ст.15 КУпАП, військовослужбовці несуть відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, на загальних підставах. 
В свою чергу, як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, під час огляду ОСОБА_1 був присутній представник ВСП.
Що стосується доводів захисника-адвоката Михайлова Д.О., викладених в апеляційній скарзі, про відсутність доказів факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , то суд апеляційної інстанції вважає ці доводи непереконливими та такими, що суперечить фактичним обставинам справи.
З долученого до протоколу відеозапису убачається, що транспортний засіб VW SHARAN номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції. 
Факт керування транспортним засобом не заперечувався самим ОСОБА_1 , як під час спілкування останнього з працівниками поліції, так і під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.
Сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом VW SHARAN номерний знак НОМЕР_2 , у суду апеляційної інстанції не виникає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи.
Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах справи немає.
Будь-яких клопотань щодо виклику працівників поліції або витребування будь-якої інформації на підтвердження доводів апеляційної скарги, сторона захисту не заявляла.
Перевіряючи доводи захисника-адвоката Михайлова Д.О., викладені в доповненнях до апеляційної скарги, про те, що відеозапис події вівся на невідомий пристрій та відсутня дата та час його здійснення, а в протоколі взагалі відсутнє посилання на пристрій, з якого зроблений цей запис, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Право поліцейського на фото та відеофіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.
З самого відеозапису є очевидним, що цей запис здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.
Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.
Більш того, вказаний відеозапис не є єдиним доказом у справі, цей запис узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.
Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась за допомогою недозволенного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає.
Крім того, матеріалами справи підтверджено, у тому числі і протоколом про адміністративне правопорушення, що велась безперервна відео фіксація на БК 471240/470559. 
Доводи захисника - адвоката Михайлова
Д.О. про порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 на
стан сп`яніння, оскільки останньому не було роз`яснено, що у разі незгоди
пройти огляд за допомогою спеціального технічного приладу, огляд
проводиться в закладах охорони здоров`я, чим було порушено право 
ОСОБА_1 на захист, не є слушними, оскільки ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, що підтверджується його підписом у відповідній графі акту огляду та у роздруківці з технічного приладу. Більш того, останній не заперечував факту вживання алкогольних напоїв, що зафіксовано відеозаписом. 
Тому підстав для направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу не було. 
Доводи захисника про те, що перед проведенням огляду ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу не проводився контрольний забір повітря спростовуються відеозаписом, який був відтворений при апеляційному розгляді. 

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів апелянтом у встановленому законом порядку не спростовано.
Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Заявлене захисником-адвокатом Михайловим В.А. клопотання про зупинення провадження у цій справі у зав`язку із перебуванням ОСОБА_1 на військовій службі задоволенню не підлягає, оскільки законодавством України про адміністративні правопорушення не передбачено обов`язкової участі осіб, що притягаються до адміністративної відповідальності, при апеляційному розгляді.
Також, КУпАП не врегульоване питання щодо можливості зупинення провадження в справі з наведених захисником підстав.
В свою чергу, згідно з листом Верховного Суду, який адресований апеляційним та місцевим судам загальної юрисдикції від 04 грудня 2025 року №718/0/158-25, зупинення розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, у зв`язку з перебуванням осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, на військовій службі, можливе лише після внесення змін до КУпАП. 
Клопотання сторони захисту про застосування за аналогією закону ст.69 КК України шляхом не накладення на ОСОБА_1 додаткового стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, також не підлягає задоволенню, оскільки законодавством України про адміністративні правопорушення такого не передбачено, окрім того, вказане клопотання сторони захисту не узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП. 
В свою чергу, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення на правопорушників адміністративного стягнення: у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи користується автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізує своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, в будь-якому випадку не можуть вважатися малозначними. 
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду
м.Запоріжжя від 20 вересня 2024 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з доповненнями його захисника-адвоката Михайлова Д.О. залишити без задоволення. 
Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду     С.В. Дадашева