П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/10656/25	

Категорія:106000000 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.
Місце ухвалення: м. Одеса
Дата складання повного тексту:08.07.2025р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого – Бітова А.І.
суддів – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) (далі – в/ч НОМЕР_1 ) про:
- визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2020 року включно відповідно до норм абз.абз.4, 6 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі – Порядок №1078); 
- зобов`язання в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4 463,15 грн. в місяць у загальній сумі 132 074,93 грн. за період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2020 року включно, відповідно до норм абз.абз.4, 6 п.5 Порядку №1078 (базовий місяць – березень 2018 року) із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 (далі – Порядок №44);
- визнання протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення відповідно до норм абз.абз.4, 6 п.5 Порядку №1078 при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, грошової допомоги на оздоровлення за період 2008 – 2020 років та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2008 – 2020 роки;
- зобов`язання в/ч НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, грошову допомогу на оздоровлення за період 2008 – 2020 роки, та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за період 2008 – 2020 роки з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаної виплати, індексації грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум; 
- визнання протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 , щодо неврахування індексації грошового забезпечення відповідно до норм абз.абз.4, 6 п.5 Порядку №1078 при обрахунку ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні;
- зобов`язання в/ч НОМЕР_1 , провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаної виплати, індексації грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнання протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 , щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 19 січня 2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року у справі №420/7119/21;
- зобов`язання в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 19 січня 2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року у справі №420/7119/21.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що у період проходження ним військової служби з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2020 року, нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме: не нараховувалася індексація-різниця грошового забезпечення.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення здійснюється в межах наявного фінансування. Визначена позивачем сума індексації-різниці грошового забезпечення з урахуванням інших постійних складових грошового забезпечення є безпідставною.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2025 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
Доводи апеляційної скарги:
- відповідачем при здійснені виплат індексацію грошового забезпечення не враховано, що ОСОБА_1 з 09 квітня 2008 року по 30 вересня 2020 року проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ІНФОРМАЦІЯ_3 та в подальшому в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тобто при здійснені виплат не враховано виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2020 року. Так, єдиним визначеним законодавством методом визначення, чи належить позивачу індексація грошового забезпечення в березні 2018 року є визначення суми, яка була - б належна позивачу до виплати, за мінусом суми збільшення грошового доходу. Виходячи з вищенаведеного, всупереч абз.6 п.5 Порядку №1078, відповідач, починаючи з 01 березня 2018 року не виплачував індексацію грошового забезпечення, а у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг в розмірі 103 відсотка, то в підвищеному розмірі відповідно до чинного законодавства. Отже, ІНФОРМАЦІЯ_5 (в/ч НОМЕР_1 ) з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2020 року включно 945 днів (4 463,15грн.*945 днів (4 463,15/31*945= 136 054,09 грн.) повинні були нарахувати та виплатити позивачу вказаний вид індексації у розмірі 136 054,09 грн., однак за період грудня 2018 - вересня 2020 виплачено 3 979,16 грн. Отже суму, яку необхідно стягнути з відповідача становить 136 054,09 – 3 979,16 = 132 074,93 грн.;
- відповідачами не була врахована індексація при обрахунку розміру грошової допомоги на оздоровлення за період 2008-2020 роки. Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення Військовослужбовців, з якого здійснюється, зокрема, в рахунок грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані дні додаткової відпустки. З огляду на зазначене, в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, індексація грошового забезпечення є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинна включатися до розрахунку при нарахуванні грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, а також до розміру грошової допомоги на оздоровлення, та до розміру грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки;
- відповідно до довідки №4 від 22 січня 2025 року, позивачу виплачено грошову допомогу для оздоровлення за період з 09 квітня 2008 року по 30 вересня 2020 року та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за ці ж періоди. Проте, при обчисленні грошової допомоги на оздоровлення, Відповідачем також не було враховано індексацію грошового забезпечення. Отже, оскільки індексація грошового забезпечення має систематичний характер, відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо не включення при розрахунку позивачу грошової допомоги на оздоровлення, - індексації як складової місячного грошового забезпечення, чим порушив права позивача на отримання такої виплати в повному розмірі. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо неврахування індексації грошового забезпечення під час обрахунку та виплати грошової допомоги на оздоровлення, відповідно до п.2 ч.2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та зобов`язання здійснити перерахунок та виплатити на користь позивача вказану грошову допомогу та грошові компенсації з урахуванням індексації грошового забезпечення;
- у зв`язку із встановленим фактом виплати відповідачем позивачу неповних сум індексації грошового забезпечення з 09 квітня 2008 року, позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати (грошового забезпечення), у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення з 09 квітня 2008 року по день фактичної виплати індексації. військовослужбовець, звільнений з військової служби має право на виплату грошової компенсації за утриманий податок з доходів фізичних осіб з грошового забезпечення в період проходження ним військової служби. Таким чином, разом із виплатою індексації-різниці позивачеві підлягає виплата компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 Порядку №44
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2025 року іншими учасниками справи не оскаржено.
Таким чином, відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в частині задоволених позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
ОСОБА_1 з 09 квітня 2008 року по 30 вересня 2020 року проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ІНФОРМАЦІЯ_3 та в подальшому в ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 30 вересня 2020 року №196, підполковника ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення та звільнено відповідно до пп."б" (припинення контракту) п.2 ч.5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".
Суд встановив, що ОСОБА_1 у період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2020 року не нараховувалася та не виплачувалася індексація-різниця грошового забезпечення відповідно до приписів абз.абз.4, 6 п.5 Порядку №1078, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що з урахування вищевикладеного, та також з урахуванням актуальної практики Верховного Суду, сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року складала 1 762 грн.*253,30%= 4 463,15 грн. Оскільки розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року складав 10 235,70 грн., що перевищує суму можливої індексації, у позивача відсутнє право на отримання щомісячної індексації – різниці за період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2020 року. 
Суд першої інстанції встановив, що у лютому 2018 року посадовий оклад позивача складав 1 150 грн., а з березня 2018 року становить 5 640 грн. 
Таким чином, суд першої інстанції зробив висновок про відмову у задоволенні вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2020 року включно відповідно до норм абз.абз.4, 6 п.5 Порядку №1078.
Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-XII, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2023 року №1013 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 квітня 2022 р. №398", Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Щодо встановлення наявності у позивача права на отримання щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення (індексацію-різницю грошового забезпечення) під час проходження військової служби та можливого порушення такого права відповідачем, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно ст.ст. 1, 2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ (далі – Закон №2011-ХІІ) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частинами 2, 3 ст. 9 Закону №2011-ХІІ визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-ХІІ (далі – Закон №1282-ХІІ), індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (ст. 4 Закону).
Відповідно ст.6 Закону №1282-ХІІ у разі виникнення обставин, передбачених ст. 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно ст. 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст. 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Відповідно абз.8 п.4 Порядку №1078 у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно – правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Аналогічну правову позицію у подібних правовідносинах висловлено Верховним Судом у постановах від 19 липня 2019 у справі №240/4911/18, від 16 вересня 2020 року у справі №815/2590/18, від 04 вересня 2020 року у справі №120/2005/19-а.
У разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Порядок №1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, "поточної" та "індексації-різниці".
Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.
У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, - залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.
З 01 грудня 2015 року в абз.абз.3, 4, 5, 6 п.5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
Абзаци 3, 4 п.5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 01 грудня 2015 року до 01 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:
- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);
- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абз.6 п.5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Системний аналіз п.1, абз.абз.4, 6 п.5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
З урахуванням того факту, що 01 березня 2018 року набрала чинності Постанова №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила п.п.5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі №380/5493/21, від 06 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 20 квітня 2023 року у справі №320/8554/21, від 06 липня 2023 року у справі №560/6682/22.
З огляду на абз.4 п.5 Порядку №1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Верховний Суд у вищезазначених справах дійшов висновку, що для правильного застосування абз.абз.3, 4, 5, 6 п.5 Порядку №1078, то буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити:
- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);
- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);
- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абз.5 п.5 Порядку №1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абз.5 п.4 Порядку №1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абз.4 п.5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
Так, для правильного вирішення спірних правовідносин слід визначити суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року, яка з урахуванням абз.5 п.4 Порядку №1078, вираховується у спосіб множення розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділеного на 100 відсотків.
Актуальний розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб, відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік", становив 1 762 грн.
За нормативними правилами, які визначають проведення індексації доходів, розрахунок індексу наростаючим підсумком починається з наступного після перевищення порога місяця до чергового перевищення.
При кожному наступному перевищенні порога індексації приріст рахуватиметься за формулою: ПІСЦн = ІСЦ1 х ІСЦ 2 х … - 100%, де: ПІСЦн – приріст індексу споживчих цін, %; ІСЦ1 - перевищення індексу споживчих цін уперше (розраховується наростаючим підсумком), %; ІСЦ2 - перевищення індексу споживчих цін удруге (розраховується наростаючим підсумком), %.
При підрахунку показника ПІСЦ необхідно враховувати, що ІСЦ розраховується наростаючим підсумком. Також кількість ІСЦ залежить від того, скільки разів було перевищено поріг індексації за розглядуваний період (звісно, не перерваний підвищенням зарплати). Наприклад, ІСЦ перевищив поріг один раз - отже слід враховувати лише ІСЦ1, двічі - ІСЦ1 та ІСЦ2, тричі ІСЦ1, ІСЦ2, ІСЦ3 тощо.
Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що розрахунок величини приросту індексу споживчих цін слід починати з лютого 2008 року, як місяця наступного за тим, в якому відбулося підвищення грошового забезпечення військовослужбовців.
За офіційними даними Державної служби статистики України за період з січня 2008 року по березень 2018 року (https://ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2006/ct/cn_rik/isc/isc_u/isc_m_u.htm) поріг індексації перевищував 38 разів, а саме: у 2008 році – 9 разів: січень-травень, вересень-грудень; у 2009 році – 5 разів: січень, лютий, березень, червень, листопад; у 2010 році – 4 рази: січень, лютий, серпень, вересень; у 2011 році – 3 рази: січень, березень, квітень; у 2012 році поріг індексації не перевищував 101%; у 2013 році поріг індексації не перевищував 101%; у 2014 році – 8 разів: березень-червень, вересень-грудень; у 2015 році – 8 разів: січень-травень, вересень-листопад; у 2016 році – 1 раз: квітень; у 2017 році поріг індексації не перевищував 103%; у січні - березні 2018 року поріг індексації не перевищував 103%.
Таким чином, розрахунок величини приросту індексу споживчих цін за вказаний період має наступний вигляд: 2008 рік: 1,027*1,038*1,031*1,013*1,002 (1,008*0,995*0,999)* 1,011* 1,017*1,015* 1,021* 2009рік: 1,029*1,015*1,014*1,014 (1,009*1,005)*1,011*1,014 (0,999*0,998* 1,008*1,009) *1,011* 2010 рік: 1,018*1,019*0,993 (1,009*0,997*0,994*0,996*0,998) *1,012* 1,029*1,016 (1,005* 1,003*1,008)* 2011 рік: 1,01*1,009*1,014*1,013*1,009 (1,008* 1,004*0,987* 0,996*1,001* 1,001* 1,002*1,002* 1,002* 1,003*0,997*0,997* 0,998*0,997* 1,001*0,999* 1,002* 1,002*0,999*1,001*0,999*0,993*1,004*1,002*1,005*1,002*1,006) * березень 2014 року-грудень 2014 року: 1,022*1,033* 1,038* 1,01*1,012 (1,004*1,008) *1,029* 1,024* 1,019*1,03 * 2015 рік-березень 2016 року: 1,031* 1,053* 1,108* 1,14*1,022*0,986 (1,004* 0,99*0,992) *1,023*0,987* 1,02*1,022 (1,007* 1,009* 0,996* 1,01)* квітень 2016: 1,035 * травень 2016-березень 2018: 1,245 (1,001*0,998* 0,999*0,997*1,018* 1,028* 1,018*1,009* 1,011* 1,01*1,018*1,009* 1,013*1,016* 1,002* 0,999*1,02*1,012*1,009*1,01 *1,015*1,009) = 253,30%.
За наведеними колегією суддів розрахунками, з урахуванням актуальної практики Верховного Суду, сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року складала 1762 грн*253,30%= 4 463,15 грн.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2025 року було витребувано від в/ч НОМЕР_1 :
- відомості про період проходження ОСОБА_1 військової служби (з якої дати позивача зараховано до військової служби, призвано на військову службу);
- пояснення щодо того, чи отримував ОСОБА_1 як військовослужбовець грошове забезпечення у 2018 році;
- відомості про розмір підвищення доходу ОСОБА_1 в березні 2018 року, визначений як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року (в обидві ці суми слід враховувати складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру);
- довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 нараховане за лютий, березень 2018 року (з зазначенням всіх нарахованих та виплачених складових грошового забезпечення у т.ч. і додаткових).
На виконання вищезазначеної ухвали відповідачем було надано довідки про склад грошового забезпечення та пояснення щодо складу грошового забезпечення відповідно до яких відповідач зазначив, що у березні 2018 року виплачений розмір грошового забезпечення у зв`язку із виплатою одноразової щомісячної премії у розмірі 13 225 грн.
Також відповідно до довідки про розмір підвищення доходу в березні 2018 року ОСОБА_1 грошове забезпечення у лютому 2018 року – 15 989,50 грн., грошове забезпечення у березні 2018 року – 26 225,20 грн., підвищення ГЗ у березні становило 10 235,70 грн.
Оскільки розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року 10 235,70 грн., що перевищує суму можливої індексації, у позивача відсутнє право на отримання щомісячної індексації – різниці за період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2020 року, що вірно встановлено судом першої інстанції.
Колегія суддів вказує, що решта позовних вимог щодо неврахування індексації грошового забезпечення відповідно до норм абз.абз.4, 6 п.5 Порядку №1078 при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, грошової допомоги на оздоровлення за період 2008 – 2020 років та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2008 – 2020 роки; вихідної допомоги при звільненні та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вказаних виплат задоволенню не підлягають, оскільки є похідними.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків суду першої інстанції не спростовують, тоді як факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 29 січня 2026 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.