Справа № 950/458/25
Номер провадження 1-кп/950/61/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Лебедин

05 лютого 2026 року     Лебединський районний суд Сумської області 

в складі: головуючого судді         ОСОБА_1  
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальне провадження № 12025200590000008 від 07.01.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липів Ріг, Ніжинський район, Чернігівська область, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_4 , обвинуваченого –  ОСОБА_3 , його захисника – адвоката ОСОБА_5 , потерпілої – ОСОБА_6 , її представниці – адвоката ОСОБА_7 , 

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3  в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виразилось у формі втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втрати позитивних емоцій, негативних переживань, тощо.
Так, ОСОБА_3 об 11 год. 00 хв., 22.09.2024, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме сварку, під час якої, ображав останню нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. За вказані дії постановою Лебединського районного суду Сумської області від 29.10.2024 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_3 та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 710 грн.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 о 08 год. 30 хв. 20.10.2024, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме сварку, під час якої, ображав останню нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. За вказані дії постановою Лебединського районного суду Сумської області від 11.11.2024 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 170 грн.
Крім того, ОСОБА_3 о 07 год. 30 хв. 17.10.2024, о 20 год. 20 хв. 18.10.2024, та о 14 год. 30 хв. 21.10.2024, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме сварку, під час якої, ображав останню нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. За вказані дії постановою Лебединського районного суду Сумської області від 27.11.2024 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 340 грн.
Не зупиняючись на вчиненому, діючи з єдиним злочинним умислом, направленим на вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки  ОСОБА_6 , о 13 год. 08 хв., 06.01.2025 ОСОБА_3 , знаходячись за місцем спільного мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, ображав свою співмешканку ОСОБА_6 , вчинив сварку та виражався в її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю та порушив її спокій.
Внаслідок таких систематичних дій ОСОБА_3 по відношенню до потерпілої ОСОБА_6 , остання зазнала психологічного насильства, яке виразилось в словесних образах, погрозах та згідно висновку №52 від 23.01.2025 проведеної в ході досудового розслідування комісійної судової психологічної експертизи ОСОБА_6  перебуває на даний час в стані психоемоційної напруги, що супроводжується погіршенням загального морального стану, підвищеною тривожністю, знервованістю, відчуттям безнадії, острахом за свою безпеку, побоюванням та постійним очікуванням конфліктів зі співмешканцем ОСОБА_3 . Описані обставини зумовлюють порушення нормальної життєдіяльності та відпочинку досліджуваної, тривале погіршення умов повсякденного функціонування, наявність постійних конфліктних умов, необхідність систематичного залучення додаткових ресурсів для відновлення самовладання, чим знижують загальну якість життя ОСОБА_6 , спричиняють психологічні (моральні) страждання. Наявний в ОСОБА_6 на даний час емоційний стан (психоемоційної напруги) зумовлений (перебуває у причинному-наслідковому зв`язку) агресивною поведінкою її співмешканця ОСОБА_3 . Конфліктна поведінка ОСОБА_3 постає для ОСОБА_6 психотравмуючою та викликає формування й фіксацію негативних психоемоційних змін.
Дії  ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
В судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_3 свою винуватість у скоєному визнав повністю відповідно до тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаюється та просить його суворо не карати.
Захисник просить не призначити  ОСОБА_3 обмежувальний захід у вигляді заборони перебування в місці спільного проживання з  ОСОБА_6 .
Потерпіла сторона щодо виду та міри покарання підтримує позицію сторони обвинувачення. 
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи згоду учасників процесу, судом було визнано недоцільним дослідження показів свідків та інших доказів стосовно фактичних обставин справи, зібраних в ході досудового слідства, так як вони правильно усвідомлюються обвинуваченим, іншими учасниками процесу і ніким не оспорюються.
У відповідності до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, зважаючи на ступінь його тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.
Визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому  ОСОБА_3 , суд враховує, що скоєне ним кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. 
Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, на обліку у лікаря-психіатра та в нарко кабінеті не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. 
Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд дійшов до висновку, що покарання  ОСОБА_3  слід призначити у межах санкції, передбаченої ст. 126-1 КК України, у виді пробаційного нагляду з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, а також відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 91-1 КК України установити щодо засудженого обмежувальний захід та заборонити перебувати в місці спільного проживання з  ОСОБА_6 на строк 3 місяці.
При цьому суд не приймає заперечення сторони захисту та вважає, що обмежувальний захід, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 91-1 КК України, все ж таки підлягає застосуванню, оскільки на цьому наполягає сама потерпіла ОСОБА_6 , яка є постраждалою від домашнього насильства з боку  ОСОБА_3 . 
Цивільний позов у справі не заявлявся, речові докази та судові витрати – відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Визнати  ОСОБА_3  винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 України, і призначити йому покарання по цьому закону у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік.
Відповідно до п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого  ОСОБА_3  такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91-1 КК України заборонити  ОСОБА_3 на строк 3 місяці перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства -  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя:          ОСОБА_8