Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2026 року       м. Рівне

Справа № 572/4458/25
Провадження № 33/4815/19/26

Суддя Рівненського апеляційного суду – Збитковська Т.І.
з участю: 
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 
секретаря судового засідання – Супрунюк К.Р. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 28 серпня 2025 року, - 
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 28 серпня 2025 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення - штрафу в розмірі 51 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 10 років. 
З постанови суду слідує, що 06 серпня 2025 року о 08 год. 48 хв. в м. Сарни Рівненської області по вул. Варшавській 2ж водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault «Megane» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, і від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР 
При цьому ОСОБА_1 повторно протягом року, не маючи посвідчення на право керування транспортними засобами, керував транспортним засобом Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та п. 2.1 ПДР. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною, необгрунтованою, ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного з`ясування всіх обставин події.
Доводить, що транспортним засобом не керував і матеріали справи не містять належних доказів керування ним транспортним засобом. Вважає, що наведені у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння, ніби - то виявлені у нього працівниками поліції, є надуманими і спростовуються довідкою КНП «Рокитнівської БЛІЛ» № 40 від 06 серпня 2025 року, згідно якої ознак сп`яніння не виявлено. Зазначає, шо від проходження огляду не відмовлявся, а постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 01.11.2024 року щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.07.2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП оскаржуються ним в апеляційному порядку.
Просить постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, та поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, копію якої отримано 10 вересня 2025 року (а.с. 45).
Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу і просить її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративної справи й викладене в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга – відхиленню. 
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
За положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно ч. 9 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року N 3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.
Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.
Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу, та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.
Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.
Відповідно до положень п. 1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
За вимогами п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність, згідно із законодавством.
Згідно п. 2.1 "а" ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців. Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП).
Згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, ґрунтується на зібраних у справі доказах: даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №414071 від 06 серпня 2025 року (а.с. 27), довідки старшого інспектора ВОНС в м. Сарни УПП в Рівненській області ДПП Лілії Швець (а.с. 31), витягу з Інформаційного порталу «Адмінпрактика» (а.с. 32), постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 квітня 2025 року у справі №369/4409/25 (а.с. 15, 16), відеоматеріалах з нагрудних камер працівників поліції.
Наявним у матеріалах справи відеозаписом працівників поліції зафіксовано рух транспортного засобу Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 06 серпня 2025 року о 08 год. 48 хв. в м. Сарни Рівненської області по вул. Варшавській 2ж назустріч автомобілю працівників поліції. Також зафіксовано, що коли екіпаж патрульних наздогнав автомобіль Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , то з водійської сторони транспортного засобу Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 вийшов ОСОБА_1 (відеофайл document_5246954949006358331).
Наведене узгоджується і з відеозаписами з камер спостереження, долучених до справи, на яких видно, як на парковку спочатку заїжджає автомобіль Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , з-за керма якого виходить ОСОБА_1 , після чого під`їжджає екіпаж патрульної поліції (відеофайл document_5246954949006358332).
Згідно письмових пояснень гр. ОСОБА_2 від 06 серпня 2025 року, 06 серпня 2025 року близько 08 год. 50 хв. він був свідком того, що чоловік, одягнутий в сіру футболку та білі в крапочку шорти, вийшов з транспортного засобу Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 з водійської сторони, і пішов відкривати передні пасажирські двері, з яких вийшла жінка. Даний чоловік поводив себе підозріло, а після приїзду працівниками поліції було встановлено особу водія – ОСОБА_1 . Дана особа особисто йому невідома (а.с. 8).
На переконання апеляційного суду наведені відеоматеріали та письмове пояснення свідка ОСОБА_2 «поза розумним сумнівом» підтверджують факт керування 06 серпня 2025 року ОСОБА_1 автомобілем Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 .
В ході спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції виявили, що у нього відсутнє посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортними засобами та що відносно ОСОБА_1 вже виносилася постанова про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП. 
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 квітня 2025 року у справі №369/4409/25 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення - штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років. З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що дана постанова набрала законної сили 18 квітня 2025 року. 
Постановою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 11 квітня 2025 року у справі №571/89/25 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 5 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення – штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на шість років, яка залишена без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року.
Згідно довідки старшого інспектора ВОНС в м. Сарни УПП в Рівненській області ДПП Лілії Швець, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було винесено адміністративну постанову серії ЕНА № 3772532 від 02 січня 2025 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП, що підтверджується і витягом з Інформаційного порталу «Адмінпрактика», з якого слідує, що стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було винесено адміністративну постанову серії ЕНА № 3772532 від 02 січня 2025 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, будучи позбавленою права керування на підставі судового рішення.
З огляду на наведене апеляційний суд вважає, що зазначені докази беззаперечно підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, і так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого, або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого, або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника (ч. 3 ст. 130 КУпАП).
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на зібраних у справі доказах: даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 414041 від 06 серпня 2025 року (а.с. 2-4), акту огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 06 серпня 2025 року (а.с. 6), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП «Сарненська ЦРЛ» (а.с. 7), зобов`язання не керувати транспортним засобом протягом 24-х годин (а.с. 21), відеоматеріалів з нагрудних камер працівників поліції.
Наявним у матеріалах справи відеозаписом працівників поліції зафіксовано рух транспортного засобу Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 06 серпня 2025 року о 08 год. 48 хв. в м. Сарни Рівненської області по вул. Варшавській 2ж та факт керування вказаним автомобілем ОСОБА_1 (відеофайл document_5246954949006358331).
В ході спілкуванняпрацівники поліції повідомили  ОСОБА_1 , що вбачають в нього ознаки алкогольного сп`яніння, і неодноразово пропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі. 
Б ОСОБА_3 постійно зазначав: «Я не відмовляюся. Надайте відеодокази на підтвердження факту керування транспортним засобом» (відеофайл Export), однак огляд не проходив ні на місці зупинки, на в медичному закладі. 
На переконання апеляційного суду, зафіксована відеозаписом така поведінка ОСОБА_1 правильно розцінена працівниками поліції, як відмова від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, що підтверджує порушення ним п. 2.5 ПДР.
Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому, незгода водія із наявністю в нього ознак сп`яніння не звільняє його від обов`язку, передбаченого п. 2.5. ПДР, виконати вимогу поліцейського про проходження відповідного огляду.
Твердження апелянта про те, що наведені в протоколі ознаки алкогольного сп`яніння спростовуються довідкою КНП «Рокитнівської БЛІЛ» № 40 від 06 серпня 2025 року, яка видана ОСОБА_1 про те, що згідно запису в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення алкоголю від 06.08.2025 року об 11 год. 50 хв. результат освідування 0 проміле, не є переконливими з огляду на наступне.
Згідно з ч. 6 ст. 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 була затверджена вказана раніше Інструкція.
Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.
Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку (п. 15, 16 розділу ІІІ Інструкції).
У відповідності з вимогами ст. 266 КУпАП, п. 9 розділу ІІ Інструкції огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, який з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Апеляційний суд звертає увагу, що за наслідками проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі відповідним лікарем складається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з додатком 4 до Інструкції.
Разом з цим, ОСОБА_1 не було надано, як до місцевого суду, так і апеляційному суду належного медичного висновку, як це передбачено Інстукцією, а, відтак, суд не бере до уваги копію довідки КНП «Рокитнівської БЛІЛ» № 40 від 06 серпня 2025 року в якості доказу на підтвердження невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол щодо ОСОБА_1 складено саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є самостійною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Судом першої інстанції встановлено, що постановою Подільського районного суду м. Києва від 03 березня 2025 року в справі № 758/1195/25 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування строком на 3 роки. 
Апеляційним судом встановлено, що постановою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 02 жовтня 2024 року в справі №571/1712/24 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на шість років, яка залишена без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 26 березня 2025 року.
За наведених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И ЛА:
Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження. 
Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 28 серпня 2025 рокувідносно ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу – без задоволення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду Т.І.Збитковська