Справа № 569/16425/25

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
16 січня 2026 року м. Рівне
Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Костюк О.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП _______________,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В :
1. Опис обставин, встановлених під час розгляду
21.07.2025, 05 год 28 хв, в м. Рівне по вул. Захисників Маріуполя, 87, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ SENS», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 7510 (0453)». Результат огляду становить 0,72 проміле, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
2. Пояснення осіб, які беруть участь в справі про адміністративне правопорушення
ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, заперечив факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, вказав, що вживав алкоголь напередодні, зазначив, що має ряд захворювань, узв`зку з чим йому заборонено вживати алкоголь, просив закрити провадження у справі.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Слаква-Марчук Н.В. подала до суду письмове клопотання, в якому просила закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. На доведення доводів посилалася на неправомірність зупинки транспортного засобу, проведення огляду неуповноваженою особою, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, зазначила, що працівники поліції помилково вказали у фабулі протоколу не вірний державний номерний знак транспортного засобу «ЗАЗ SENS», адже ОСОБА_1 керував авто з іншим реєстраційним номером, що свідчить про недійсність протоколу. 
Одночасно захисник Слаква-Марчук Н.В. звернулася до суду з іншим клопотанням, в якому вказала, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає повністю, просила застосувати аналогію закону ст. 69 КК України щодо не накладення додаткового стягнення на ОСОБА_1 у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки останній є військовослужбовцем, обіймає посаду командира відділення роти штабних машин 1 роти зв`язку НОМЕР_2 батальйону військової частини НОМЕР_3 , має статус учасника бойових дій, а також зазначила, що право керування транспортними засобами необхідне ОСОБА_1 для проходження служби в Збройних Силах України.
В судовому засіданні захисник Слаква-Марчук Н.В. підтримала вказані клопотання з мотивів викладених у них, крім того, вказала, що відеозапис з бодікамери працівника поліції не є безперервними, наголосила, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 наслідки позитивного результату огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння та можливості пройти такий огляд в медичному закладі.
3. Мотиви суду
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Слакви-Марчук Н.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.
За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є зокрема керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Суб`єкт зазначеного правопорушення спеціальний особа, яка керує транспортним засобом.
Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується умисною формою вини у формі прямого умислу.
Зі змісту сформульованої у ст. 130 КУпАП диспозиції слідує, що вона є бланкетною, а тому при кваліфікації слід керуватися законодавчими чи іншими нормативними актами щодо безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту.
Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція ).
За приписами п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Отже, законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів обов`язок пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.
Відповідно до вимог п. 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров`я.
Водночас суд звертає увагу, що згідно з п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
Пункт 7 розділу ІІ Інструкції визначає, що встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Водій ОСОБА_1 погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм законодавства держави Україна, проте вимоги вказаного пункту ним дотримано не було.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими та оціненими в ході судового розгляду доказами.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №397900 від 21.07.2025 встановлено час, місце та спосіб вчинення адміністративного правопорушення.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП компетентним органом, в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено, як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи. При цьому, будь-які зауваження щодо змісту вказаного протоколу відсутні.
Отже такий доказ суд вважає належним та допустимим, крім того обставини, викладені у вищезазначеному протоколі, підтверджуються й іншими доказами, наявними у справі.
Зі змісту акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 21.07.2025 вбачається, що огляд ОСОБА_1 проводився на місці зупинки транспортного засобу, у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці; виражене тремтіння пальців рук. Огляд проводився за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 7510», результати огляду 0,72 проміле.
Згідно чека газоаналізатора «Драгер» тест №529 вміст алкоголю становить 0,72 ‰ проміле.
З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.07.2025 вбачається, що ОСОБА_1 в заклад охорони здоров`я не доставлялася та зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці; виражене тремтіння пальців рук.
Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом був досліджений відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.
Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.
Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівниками поліції зупинений транспортний засіб «ЗАЗ SENS», д.н.з. НОМЕР_1 , в ході спілкування та перевірки документів у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці; виражене тремтіння пальців рук. В подальшому працівниками поліції запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager», на що ОСОБА_1 погодився, результат огляду 0,72 проміле, ОСОБА_1 погодився з таким результатом, від проходження огляду в медичному закладі відмовився (файл «clip-0», хронологічний відрізок: 05:30:45 і далі за відео).
Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, отриманий у встановленому законом порядку, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
4. Оцінка доводів сторони захисту
4.1. Щодо проведення огляду не уповноваженою особою
Твердження про те, що проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння віднесено до повноважень службових осіб Військової служби правопорядку, є такими, що не ґрунтуються на приписах закону з наступних підстав.
Відповідно до ст. 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Оскільки правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, віднесено до правопорушень на транспорті, то військовослужбовець винний у його вчинені, повинен нести адміністративну відповідальність на загальних засадах. Тому і проведення огляду та направлення на огляд водія-військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння, складання протоколу відповідно до приписів ст. ст. 255, 266 КУпАП віднесено до повноважень органів Національної поліції.
4.2. Щодо правомірності зупинки транспортного засобу
Доводи сторони захисту про неправомірність зупинки транспортного засобу суд вважає безпідставними.
З відеозапису видно, що причиною зупинки був рух транспортного засобу «ЗАЗ SENS», д.н.з. НОМЕР_1 , в умовах обмеженої видимості без увімкненого ближнього світла фар, про що ОСОБА_1 повідомлено поліцейським (файл «clip-0», хронологічний відрізок: 05:27:15 і далі за відео).
Суд додатково звертає увагу, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
4.3. Щодо безперервності відеозапису
Не заслуговують на увагу посилання захисника Слакви-Марчук Н.В. на те, що відеозапис не вівся безперервно, що ставить під сумнів законність відеозапису, який міститься в матеріалах справи.
Суд наголошує, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою бодікамери працівника поліції, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.
З відеозапису вбачається, що події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, які мають значення для встановлення обставин адміністративного правопорушення та кваліфікації дій ОСОБА_1 , а саме: факт керування транспортним засобом, встановлення ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, його результат, згода водія з результатом та відмова від проходження огляду в медичному закладі, зафіксовані на відеозаписі, що узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 266 КУпАП.
4.4. Щодо роз`яснення права пройти огляд в медичному закладі
Суд відхиляє доводи захисника щодо нероз`яснення поліцейськими права на проходження огляду в медичному закладі, адже вони спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 про допустиму норму алкоголю та наслідки перевищення вказаної норми, також пропонує ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі, на що останній відмовляється (файл «clip-0», хронологічний відрізок: 05:35:50 і далі за відео).
4.5. Щодо реєстраційного номеру транспортного засобу 
Суд приймає доводи захисника Слакви-Марчук Н.В. щодо того, що працівниками поліції помилково вказано в протоколі д.н.з. « НОМЕР_1 », транспортного засобу «ЗАЗ SENS», зважаючи на те, що останній керував авто з чорним (військовим) номерним знаком «169 453».
При цьому суд звертає увагу, що з відеозапису вбачається, як ОСОБА_1 дістав з багажника автомробіля металевий реєстраційний номер « НОМЕР_1 » (файл «clip-0», хронологічний відрізок: 05:27:20 і далі за відео).
Водночас, вказані аргументи не є настільки суттєвими, щоб нівелювати недійсність огляду в цілому.
Суд констатує, що помилкове зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення реєстраційного номеру автомобіля не спростовує факту керування ОСОБА_1 таким транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не є підставою для визнання протоколу недійсним.
5. Мотиви призначення адміністративного стягнення
При накладенні стягнення, суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України по аналогії при призначенні покарання ОСОБА_1 , оскільки це суперечить нормам КУпАП.
При цьому суд враховує, що стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним, тобто законодавець не передбачив можливості призначення стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.
Із врахуванням особи правопорушника, який є військовослужбовцем, обіймає посаду командира відділення роти штабних машин 1 роти зв`язку НОМЕР_2 батальйону військової частини НОМЕР_3 , має статус учасника бойових дій, виходячи із характеру вчиненого правопорушення, яке є тяжким, зважаючи на суспільну небезпечність правопорушення, підвищену соціальну чуттєвість та визначені законодавцем вид та розмір адміністративного стягнення, з метою належного виховання правопорушника, запобіганню вчинення нових правопорушень, враховуючи ступінь його вини та обставини правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп. в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В :
Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Реквізити для оплати штрафу: Отримувач: ГУК у Рівненському області/ Рівненська область/21081300. Код отримувача (ЄДПРОУ): 38012494. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Номер рахунку: UA218999980313020149000017001. Код класифікації доходів бюджету: 21081300. Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі).
В разі несплати порушником в п`ятнадцятиденний строк сума штрафу відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП буде стягнута в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі. Квитанцію про сплату штрафу та судового збору необхідно надати суду в цей же строк.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Реквізити для оплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у Рівн. Обл./ Рівнен.міс.тг/22030101. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Код отримувача: (код за ЄДРПОУ): 38012494. Рахунок отримувача: UA458999980313191206000017527. Код класифікації доходів бюджету: 22030101.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду   Олег КОСТЮК