ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" січня 2026 р. Справа №914/1645/25

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого судді Кравчук Н.М.
суддів Матущак О.І.
Скрипчук О.С. 
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” від 04.11.2025 ( вх.№ЗАГС 01-05/3229/25 від 04.11.2025)
на рішення Господарського суду Львівської області від 25.09.2025 (повний текст рішення складено 16.10.2025, суддя Бургарт Т.І.)
у справі № 914/1645/25
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг”(надалі ТОВ “ГК “Нафтогаз Трейдинг”), м. Київ
до відповідача: Державної установи “Центр авіаційного забезпечення Національної поліції України”, с. Бартатів
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Головне управління Національної поліції у Львівській області (надалі ГУ НП у Львівській області), м. Львів
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Львівська філія Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” (надалі ЛФ ТОВ “Газорозподільні мережі України”), м. Львів
про: стягнення боргу, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені за
неналежне виконання зобов`язання у сумі 39 841,55 грн.

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Державної установи «Центр авіаційного забезпечення Національної поліції України» про стягнення боргу в сумі 39 841,55 грн, з яких: 30 493,92 грн основний борг, 4 316,90 грн пеня, 867,30 грн – 3 % річних та 4 163,43 грн інфляційні втрати.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між позивачем та відповідачем 29.12.2023 укладено договір постачання природного газу № 12-5375/24-БО-Т, відповідно до умов якого позивач здійснював поставку природного газу відповідачу за місцем його знаходження по вулиці Збиральній, 28 у місті Львові у період січня-березня 2024 року. Позивач зазначає, що відповідач оплату за спожитий природний газ за січень-лютий 2024 року здійснив з порушенням встановлених договором постачання природного газу строків оплати, а оплату за поставлений природний газ за березень 2024 року взагалі не здійснив. З врахуванням наведених обставин, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за поставлений природний газ у березні 2024 року у сумі 30 493,92 грн., а також штрафні санкції за прострочення виконання грошових зобов`язань за період січня-березня 2024 року.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.07.2025 до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено Головне управління Національної поліції у Львівській області та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Львівську Філію Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України».
Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.09.2025 (з врахуванням ухвали про описку від 30.10.2025) позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Державної установи «Центр авіаційного забезпечення Національної поліції України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» пеню у розмірі 306,87 грн та 3 % річних у розмірі 31,75 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Державної установи «Центр авіаційного забезпечення Національної поліції України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» 20,59 грн. судового збору.
При ухваленні рішення суд дійшов висновку, що відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку з оплати вартості природного газу за березень 2024 року. Така вимога не передбачена умовами укладеного договору та не підтверджується фактичними обставинами справи. Фактичне споживання природного газу здійснювалося іншою юридичною особою, а не відповідачем, відтак, право позивача на отримання оплати за поставлений природний газ підлягає судовому захисту шляхом звернення з позовом до особи, якою це право порушено. Державна установа «Центр авіаційного забезпечення Національної поліції України» не є належним відповідачем у цій справі. Водночас, у межах аналізу заявлених до стягнення сум, місцевий господарський суд звернув увагу на обґрунтованість вимог про нарахування фінансових санкцій, що є похідними від основного зобов`язання. Зокрема, щодо пені у сумі 4 010,03 грн., 3% річних у сумі 835,55 грн. та інфляційних втрат у сумі 4 163, 43 грн., нарахованих позивачем за березень 2024 року. При цьому, оскільки у задоволенні позовних вимог про стягнення основного боргу за цей період судом відмовлено, відтак, відсутні правові підстави для стягнення будь-яких нарахувань, похідних від основного зобов`язання. Разом з тим, суд зазначив, що при визначенні розміру пені та 3 % річних за січень-лютий 2024 року позивачем не враховано у повному обсязі кількість днів прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем. У зв`язку з цим позивачем заявлено до стягнення меншу, ніж належить суму пені та 3 % річних. Водночас, місцевий господарський суд зауважив, що не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Відтак, перевіривши поданий позивачем розрахунок пені та 3 % річних за період прострочення січень 2024-лютий 2024 року, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення пені та 3 % річних підлягають задоволенню в межах заявлених позивачем сум, а саме у сумі 306,87 грн. пені та 31,75 грн. 3 % річних.
Не погоджуючись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, ТОВ “ГК “Нафтогаз Трейдинг” звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 25.09.2025 у даній справі в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення 39 502,93 грн., з яких: 30 493,92 основний борг, 4 010,03 грн. пеня, 835,55 грн. – 3 % річних та 30 493,92 грн. інфляційних втрат та прийняти нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги про стягнення 39 502,93 грн. задовольнти.
Скаржник вважає судове рішення в оскаржуваній частині ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Зокрема зазначає, що позивач направляв відповідачу проект додаткової угоди, де в розрахунковому періоді за березень 2024 замовлений обсяг природного газу складав 1,84210 тис.куб.м. Проте, відповідач проект додаткової угоди не оформив належним чином і не надіслав позивачу, так як і акти приймання передачі за період поставки січень-березень 2024. Отже, об`єм отриманого природного газу відповідачем у березні 2024 був скоригований ним (шляхом відбору природного газу п.2.4 договору) і підтверджується листом Оператора ГТС та попередніми/ остаточними відборами ПГ з 01.03.2024 по 31.03.2024. Скаржник наголошує, що суб`єкти ринку природного газу (в даному випадку позивач та відповідач, як Постачальник та Споживач природного газу), користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС. Водночас, відповідач не повідомив позивача про зміни в його структурі, а відповідно отриманий газ було віднесено Оператором ГРМ до ресурсу позивача, а Оператор ГТС розмістив зазначену інформацію про об`єми на Інформаційній платформі, доступ до якої мають всі суб`єкти ринку природного газу. Відтак, відповідач був обізнаний про об`єми газу, отримані у березні 2024, але оплату не здійснив. Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що для визнання Головного управління Національної поліції у Львівській області споживачем природного газу на об`єкті за адресою м. Львів, вул. Збиральна, 28 необхідним є дотримання визначених законодавством передумов, що забезпечують виникнення правовідносин у сфері постачання енергоресурсів. Передусім постачання природного газу може здійснюватися виключно на підставі чинного договору між постачальником і споживачем, який визначає обсяги, умови, права та обов`язки сторін.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2025 справу №914/1645/25 розподілено судді-доповідачу Н.М. Кравчук, склад суду сформовано: головуючий суддя Кравчук Н.М., судді І.Ю. Панова, О.С. Скрипчук.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.11.2025 відкрито апеляційне провадження у справі № 914/1645/25 та ухвалено здійснити перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 25.09.2025 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.
У зв`язку з перебуванням члена колегії судді Панової І.Ю. у відпустці та враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, встановлені ч.1 ст.273 Господарського процесуального кодексу України здійснено автоматизовану заміну судді-члена колегії І.Ю. Панової у справі № 914/1645/25 та замість судді Панової І.Ю. введено в склад колегії суддю Матущака О.І., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2026.
Згідно з частиною тринадцятою статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Учасники судового процесу обізнані з порядком розгляду даної справи шляхом направлення ухвали суду від 06.11.2025 про відкриття апеляційного провадження до електронного кабінету зареєстрованого в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає їх такими, що не підтверджені фактичними обставинами та матеріалами даної справи, а рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим судом першої інстанції з дотримання норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що постачання природного газу ним оплачено повністю відповідно до замовлених обсягів та визначених періодів поставки. Поставка газу у березні 2024 року не передбачена умовами договору, а відтак, зобов`язання щодо оплати газу у відповідача відсутні. Більше того, з 01 березня 2024 року відповідач не здійснював споживання природного газу, у зв`язку з переміщенням його місця знаходження за новою адресою. Відповідач наголошує, що листами від 15.03.2024 № 433/30/01-2024 та № 434/30/01-2024 ГУНП у Львівській області зверталося до ЛФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» про встановлення величини річної замовленої потужності газу з березня 2024 року на об`єкті за адресою м. Львів, вул. Збиральна, 28 у обсязі 12 000 м.куб, а також з проханням внести до договору про закупівлю послуги з розподілу природного газу №97 від 12.02.2024, укладеного між ГУНП у Львівській області та ЛФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» об`єкт нерухомого майна по вул. Збиральна, 28 у м. Львові. Зазначає, що з 01 березня 2024 року відповідач не мав доступу до приміщення на вул. Збиральній, 28, що технічно і фізично унеможливлює не лише контроль за споживанням будь-яких комунальних послуг в т.ч. газу, а й в принципі виключає саму можливість споживання. На переконання відповідача, надсилаючи проект додаткової угоди, де в розрахунковому періоді за березень 2024 замовлений обсяг природного газу складав 1,84210 тис.куб.м, позивач хибно трактував не лише зміст пункту 2.4 договору, але і розділу 2 договору загалом, оскільки зміст документа «Проект додаткової угоди 12-5375 ДУ 1.pdf.» не відповідає вимогам частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» № 922-VIII та пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, затверджених постановою КМУ №1178 від 12.10.2022, відтак в силу вимог чинного законодавства у сфері публічних закупівель замовлення додаткових об`ємів природного газу в рамках договору було неможливим. Просить рішення Господарського суду Львівської області від 25.09.2025 у справі № 914/1645/25 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
Третя особа-1 - ГУ НП у Львівській області у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів, наведених скаржником, вважає такі безпідставними. Зазначає, що ДУ «Центр авіаційного забезпечення НП України» є структурним підрозділом Головного управління Національної поліції у Львівській області. З 01.03.2024 вказаний підрозділ було передислоковано, у зв`язку з чим з березня 2024 року на об`єкті, куди позивачем здійснювалося постачання природного газу, фактично розміщувалися підрозділи батальйону поліції особливого призначення «Львів» Головного управління Національної поліції у Львівській області. Таким чином, фактичним споживачем обсягів природного газу, поставлених позивачем у березні 2024 року, було саме Головне управління Національної поліції у Львівській області. 01.01.2024 між ГУНП у Львівській області та ТОВ «ГАЗСЕРВІСТРЕЙД» було укладено договір про постачання природного газу строком дії в частині поставки газу до 15 квітня 2024 року. При цьому, між ГУНП у Львівській області та ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» договір про постачання природного разу, який би охоплював розрахунковий період «березень 2024 року» не укладався. Зауважує, що 12.02.2024 між ГУНП у Львівській області та ТОВ «Газорозподільні мережі України» укладено договір № 97 про закупівлю послуги з розподілу газу на 2024 рік. Згідно з інформацією про розподіл природного газу (потужність) ГУНП у Львівській області за березень 2024 року, ГУНП у Львівській області за адресою: м. Львів, вул.Збиральна, 28 послуг з розподілу газу не отримувало, а почало отримувати таку послугу з квітня 2024 року. Відтак, за березень 2024 року ГУНП у Львівській області оплату послуг за розподіл газу за адресою: м.Львів, вул. Збиральна, 28 не здійснювало. Просить оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
Третя особа-2 - ЛФ ТОВ “Газорозподільні мережі України” у відзиві на апеляційну скаргу зазначила, що Державна установа “Центр авіаційного забезпечення Національної поліції України” послуги з розподілу за адресою: м. Львів, вул. Збиральна, 28 отримувала в період з 01.01.2024 по 31.03.2024 на основі договору на розподіл природного газу 42АВО115АЕG1-23 від 01.09.2023, що підтверджується підписаними актами наданих послуг з розподілу природного газу за січень і лютий 2024 року. За березень 2024 ДУ “Центр авіаційного забезпечення Національної поліції України” оплати не здійснював. Натомість, 31.03.2024 було здійснено зарахування коштів, сплачених ГУ НП у Львівській області в рахунок боргу за березень 2024 (на основі договору на розподіл природного газу 42АВО115АЕG1-23 від 01.09.2023). Таким чином, фактичний борг ДУ “Центр авіаційного забезпечення Національної поліції України” в сумі 1 775,84 грн. по об`єкту - м. Львів, вул. Збиральна, 28 було сплачено ГУ НП у Львівській області (заява якого про внесення вказаного об`єкта в існуючий договір розподілу № 97 від 2024 надійшла до ЛФ ТОВ “Газорозподільні мережі України” 15.03.2024). 
Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи,  Західний апеляційний господарський суд встановив таке.
Відповідно до п.1 Положення про Державну установу «Центр авіаційного забезпечення Національної поліції України» затвердженого наказом Національної поліції України № 1355 від 24.12.2024 Державна установа «Центр авіаційного забезпечення Національної поліції України» (Центр) є установою забезпечення Національної поліції України (Орган управління), яка підзвітна та підконтрольна їй (т. 1, а.с. 102, 103-114). 
З наявної в матеріалах справи копії договору позички нерухомого майна № 1/28 від 26.12.2023, укладеного між Головним управління Національної поліції у Львівській області (Позичкодавець) та Державною установою «Центр авіаційного забезпечення Національної поліції України» (Користувач) та акта приймання-передачі нерухомого майна від 26.12.2023 вбачається, що Позичкодавець передав, а Користувач прийняв в строкове безоплатне користування нерухоме майно, зокрема нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м.Львів, вул. Збиральна, 28 (т. 1, а.с. 119-123, 124).
29.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (Постачальник) та Державною установою «Центр авіаційного забезпечення Національної поліції України» (Споживач) укладено договір постачання природного газу № 12-5375/24-БО-Т, відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язався поставити Споживачеві природний газ, а Споживач - прийняти та оплатити його на умовах договору (т. 1, а.с. 39-44).
Відповідно до пункту 2.1 договору Постачальник передає Споживачу на умовах цього договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з січня 2024 року по 15 квітня 2024 року (включно) в кількості 4 400 тис. куб. метрів, в тому числі по місяцях: січень 2024 – 2 200 тис. куб. м; лютий 2024- 2 200 тис. куб. м; березень 2024 (-); квітень 2024 – (-), всього 4 400 тис. куб. м.
Загальний обсяг природного газу, замовлений Споживачем за договором складається з усіх сум загальних обсягів природного газу, замовлених Споживачем на всі розрахункові періоди протягом строку дії договору (п. 2.1.1 договору).
Згідно з пунктом 2.2 договору Споживач підтверджує, що замовлені ним обсяги природного газу, які визначені у пункті 2.1 договору повністю покривають потреби Споживача у відповідному розрахунковому періоді для потреб, визначених пунктом 1.2 договору. Відповідальність за правильність визначення замовлених обсягів газу покладається на Споживача.
Перегляд та коригування замовлених Споживачем обсягів природного газу за договором може відбуватися шляхом підписання сторонами додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду. Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно (до кінця відповідного розрахункового періоду) надавати Постачальнику для оформлення відповідну додаткову угоду на коригування замовлених обсягів за цим договором. В будь-якому випадку, обсяг, визначений в акті приймання-передачі природного газу, оформленого відповідно до пункту 3.5 цього договору, вважається фактично використаним за цим договором обсягом природного газу (пункт 2.4 договору).
Відповідно до п. 3.5 договору, приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання- передачі природного газу.
Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акта надання послуг з розподілу/ транспортування газу за такий період, що складений між Оператором ГРМ та/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ (п.п. 3.5.1 п. 3.5 договору).
Згідно з підпунктом 3.5.2 пункту 3.5 договору на підставі отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає Споживачу два примірники акта приймання- передачі за відповідний розрахунковий період, підписані уповноваженим представником Постачальника.
У випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акта до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від Споживача відповідно до п. 3.5.1 договору, та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого природного газу вважається встановленим, узгодженим відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживача, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 договору (п.п. 3.5.4 п. 3.5 договору)..
Відповідно до пункту 4.1 договору ціна природного газу за 1000 куб.м з урахуванням вартості транспортування становить 16 553,89 грн.
Загальна вартість цього договору на дату укладання становить 72 837,12 грн. з ПДВ (п.4.3 договору).
У відповідності до п. 5.1 договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акта приймання-передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.
Відповідно до підпункту 3 пункту 6.2 договору Споживач зобов`язаний самостійно припиняти (обмежувати) використання природного газу, у тому числі, в разі перевищення обсягів використання газу, зазначених у пункті 2.1 цього договору, без їх коригування додатковою угодою.
За невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і договором. У разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пункту 5.1, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3 % річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми прострочення платежу за кожний день прострочення (п.п. 7.1, 7.2 договору).
Згідно з п. 9.3 договору угода про розірвання договору надається споживачем Постачальнику в строк не пізніше, ніж за 20 діб до припинення газопостачання.
Пунктом 13.3 договору сторони погодили такий порядок внесення змін до договору: усі зміни і доповнення до договору оформляються письмово у формі додаткової угоди про внесення змін до договору та підписуються уповноваженими представниками сторін, крім випадків, визначених у пунктах 13.4 та 13.5 цього договору. 
Даний договір набирає чинності з 01.01.2024 і діє в частині поставки газу до 15.04.2024 (включно), а в частині розрахунків – до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору (п. 13.1 договору).
Фактично спожитий відповідачем обсяг природного газу у січні становив 2,28446 тис.куб.м, всього з ПДВ - на суму 37 816,69 грн.; в лютому - 1,78659 тис.куб.м, всього з ПДВ - на суму 29 575,02 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу за січень від 12.02.2024 та за лютий від 11.03.2024 (т. 1, а.с. 30, 31).
Оплата за спожитий у січні природний газ була здійснена відповідачем 23.03.2024 в сумі 31 448,36 грн. та 26.03.2024 в сумі 6 368,33 грн., що підтверджується реєстром документів за період з 29 грудня 2023 року по 15 квітня 2025 року, виданим АТ «Ощадбанк» по клієнту - ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (т 1, а.с.47).
Спожиті в лютому обсяги споживання відповідач оплатив 30.03.2024 в сумі 18 079,00 грн. та 25.04.2024 в сумі 11 496,02 грн., що підтверджується реєстром документів за період з 29 грудня 2023 року по 15 квітня 2025 року, виданим АТ «Ощадбанк» по клієнту - ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (т. 1, а.с.48).
Для забезпечення фізичної доставки (транспортування) природного газу до об`єкта споживача, необхідною є послуга з його розподілу, яка надається Оператором газорозподільної системи на підставі окремого договору.
01.09.2023 відповідачем подано Оператору ГРМ Львівській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» заяву-приєднання № 42АВ0115АЕG1-23 до умов договору розподілу природного газу, якою ДУ «Центр авіаційного забезпечення НП України» приєдналося до умов Типового договору розподілу природного газу, згідно з умовами якого Оператор ГРМ зобов`язався надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач - прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (т. 3, а.с. 10).
21.11.2023 наказом Національної поліції України № 1072 «Про передачу державного нерухомого майна в оперативне управління Головного управління Національної поліції у Львівській області», Державній установі «Центр авіаційного забезпечення Національної поліції України» припинено право оперативного управління державним нерухомим майном за адресою: вул. Збиральна, 28, м. Львів, з дня підписання та затвердження акта приймання-передачі нерухомого майна (т. 1, а.с. 115-116).
Відповідно до акта приймання-передавання нерухомого майна (повернення) від 01.03.2024, нежитлові приміщення за адресою: м. Львів, вул. Збиральна, 28 передано ГУ НПУ у Львівській області (т. 1, а.с.131).
15.03.2024 ГУ НП у Львівській області листом № 433/30/01-2024 звернулося до Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про встановлення величини річної замовленої потужності газу з березня 2024 року на об`єкті за адресою: м. Львів, вул. Збиральна, 28 у обсязі 12 000 м. куб (т. 3, а.с. 23).
Листом від 15.03.2024 № 434/30/01-2024 ГУ НП у Львівській області звернулася до ТОВ «Газорозподільні мережі України» з проханням внести до договору про закупівлю послуги з розподілу природного газу № 97 від 12.02.2024, укладеного між ГУ НП у Львівській області та Львівською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» об`єкт нерухомого майна по вул. Збиральна, 28, м. Львів (т. 3, а.с. 21).
29.03.2024 відповідач звернувся до Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» із заявою б/н про розірвання угоди з розподілу природного газу № 42АВ0115АЕG1-23 від 01.09.2023, у зв`язку з остаточним звільненням відповідачем приміщень за адресою м. Львів, вул. Збиральна, 28 (т. 3, а.с. 22).
10.04.2024 позивачем складено акт приймання-передачі природного газу за березень 2024 року, відповідно до якого на підставі договору постачання природного газу від 29.12.2023 № 12-5375/24-БО-Т відповідачу поставлено природний газ у березні 2024 року обсягом 1,84210 тис.куб.м, вартістю 30 493,92 грн. (т. 1, а.с.28). Даний акт приймання-передачі природного газу направлено на електронну адресу відповідача, зазначену у договорі постачання природного газу (т. 1, а.с. 26).
Обсяг спожитого у березні 2024 року природного газу в кількості 1,84210 тис.куб.м, поставленого на об`єкт за адресою: вул. Збиральна, 28 у місті Львові, підтверджується також і інформацією ЛФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» (т. 3, а.с.2).
Однак, оплата за вказаним актом відповідачем здійснена не була, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості у розмірі 30 493,92 грн., а також про стягнення нарахованої пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по сплаті вартості поставленого газу у січні та лютому 2024 року, а також за невиконання зобов`язання по сплаті поставленого газу у березні 2024 року у розмірі 4 316,90 грн., 3% річних у розмірі 867,30 грн. та 4 163,43 грн. інфляційних втрат.
При ухваленні постанови суд апеляційної інстанції виходив з такого.
Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Як встановлено судом, між ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» (Постачальник) та Державною установою «Центр авіаційного забезпечення Національної поліції України» (Споживач) укладено договір постачання природного газу № 12-5375/24-БО-Т від 29.12.2023. Відповідно до умов даного договору Постачальник зобов`язався поставити Споживачеві природний газ, а Споживач - прийняти та оплатити його на умовах договору.
За змістом статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Крім загальних норм цивільного законодавства, правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України “Про ринок природного газу”, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2496.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.
Відповідно до пункту 1 розділу 2 Правил постачання природного газу підставою для постачання природного газу споживачу є, в тому числі, наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов.
Постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором (пункт 2 розділу 2 Правил постачання природного газу).
Відповідно до пункту 6 розділу 2 Правил постачання природного газу договір постачання природного газу повинен містити умови, що є істотними та обов`язковими для цього виду договору, зокрема річні, місячні та/або добові обсяги природного газу, та/або допустиме їх відхилення; ціну постачання природного газу за договором; порядок та строки проведення розрахунків за поставлений природний газ; тощо.
Пунктом 2.1 договору сторони погодили, що Постачальник передає Споживачу на умовах цього договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з січня 2024 року по 15 квітня 2024 року (включно) в кількості 4 400 тис. куб. метрів, в тому числі по місяцях: січень 2024 – 2 200 тис. куб. м; лютий 2024- 2 200 тис. куб. м; березень 2024 (-); квітень 2024 – (-), всього 4 400 тис. куб. м.
Відповідно до пунктів 4.1, 4.3 договору ціна природного газу за 1000 куб.м з урахуванням вартості транспортування становить 16 553,89 грн. Загальна вартість цього договору на дату укладання становить 72 837,12 грн. з ПДВ.
Отже, у договорі постачання природного газу № 12-5375/24-БО-Т від 29.12.2023 сторони чітко визначили обсяг споживання природного газу по місяцях по 2 200 тис. куб. м. в січні та лютому. Окрім того, сторонами погоджено ціну газу, загальну вартість договору, яка становить 72 837,12 грн., порядок та строки проведення розрахунків, що свідчить про погодження ними усіх істотних умов договору відповідно до вимог законодавства.
Фактично спожитий ДУ «ЦАЗ Національної поліції України» обсяг природного газу у січні становив 2,28446 тис. куб. м, а в лютому - 1,786659 тис. куб. м, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу за січень від 12.02.2024 та за лютий від 11.03.2024.
За поставлений у січні та лютому 2024 року природний газ відповідачем сплачено 67 391,71 грн. (загальна вартість договору на дату укладення становила 72 837,12 грн. з ПДВ).
Пунктом 3 розділу ІІ Правил постачання природного газу встановлено, що укладення договору постачання природного газу здійснюється з урахуванням, зокрема, того, що договір постачання природного газу укладається на весь очікуваний обсяг споживання природного газу в розрахунковому періоді, необхідний споживачу, або по його точці комерційного обліку, якій присвоєно окремий EIC-код.
Водночас договором чітко передбачені умови та порядок коригування замовлених обсягів споживання шляхом підписання сторонами додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду. 
Умовами договору також визначено, що споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу. Аналогічні положення, відповідно до яких контроль обсягів споживання здійснюється саме споживачем, передбачені і пунктом 11 Правил. При цьому, положеннями пункту 2.4 договору право ініціювати внесення змін до договору щодо коригування замовлених обсягів споживання належить виключно споживачу, що зумовлює його обов`язок щодо одноособового контролю за дотриманням узгоджених сторонами обсягів споживання.
Матеріали даної господарської справи не містять доказів внесення сторонами змін до договору постачання природного газу № 12-5375/24-БО-Т від 29.12.2023 у встановленому порядку.
Пунктом 10 розділу 2 Правил постачання природного газу визначено, що постачальник забезпечує споживача необхідними підтвердженими обсягами природного газу відповідно до умов договору постачання природного газу.
Виходячи зі змісту укладеного сторонами договору постачання природного газу №12-5375/24-БО-Т, таким не передбачено постачання природного газу у березні 2024 року. Умовами договору сторони узгодили постачання виключно в межах обсягів, визначених на січень та лютий 2024 року, що відповідно до Правил вважається погодженням усіх очікуваних потреб споживача у природному газі на відповідний розрахунковий період.
Зі змісту пунктів 2.1 та 2.2 договору, а також положень пункту 3 розділу ІІ Правил постачання природного газу вбачається, що обсяги, визначені у договорі, були узгоджені сторонами як повний очікуваний обсяг споживання, необхідний відповідачу в межах строку дії договору (до 15 квітня 2024 року).
Водночас, позивач у своїх розрахунках фактично включив березень 2024 року до періоду постачання за договором, помилково вважаючи, що постачання природного газу у цьому місяці здійснювалося в межах укладеного сторонами договору, що суперечить вказаним вище нормам законодавства та положенням самого договору.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснив поставку природного газу у березні 2024 року в кількості 1,84210 тис. куб. м на об`єкт, розташований за адресою: м.Львів, вул. Збиральна, 28. Факт споживання газу на вказаному об`єкті нерухомого майна підтверджується як показниками приладу обліку, так і інформацією Оператора газорозподільних мереж, уповноваженого на здійснення фіксації та обліку кількості спожитого газу в розрізі споживачів.
При цьому матеріалами справи підтверджено, що об`єкт нерухомості за адресою: м.Львів, вул. Збиральна, 28 з 01 березня 2024 перебував у фактичному користуванні ГУ Національної поліції у Львівській області.
Як зазначалось вище, з 21 листопада 2023 року, згідно наказу Національної поліції України №1072 ГУНП у Львівській області було передано право оперативного управління державним нерухомим майном за адресою вул. Збиральна, 28, м. Львів, а перебування відповідача у вказаному приміщенні до моменту його фактичного повернення 01.03.2024 ґрунтувалось виключно на укладеному між ГУНП у Львівській області та ДУ «ЦАЗ Національної поліції України» договорі позички нерухомого майна від 26.12.2023 № 1/28.
Більше того, у березні 2024 року ГУ НП у Львівській області зверталося як до позивача, так і до газорозподільної організації з повідомленням про встановлення величини річної замовленої потужності газу з березня 2024 року на об`єкті за адресою м.Львів, вул. Збиральна, 28 у обсязі 12 000 м.куб, починаючи з березня 2024року.
Окрім того, ГУ НП у Львівській області просило внести даний об`єкт у договір про закупівлю послуги з розподілу природного газу №97 від 12.02.2024, укладений між ГУНП у Львівській області та Оператором газорозподільних мереж - Львівською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України».
Отже, матеріалами даної справи підтверджено, що станом на березень 2024 року відповідач фактично не користувався об`єктом, за яким здійснювалося постачання природного газу, і не мав можливості споживати його у вказаний період.
При цьому, як позивач, так і оператор газорозподільних систем були проінформовані про зміну споживача на об`єкті постачання за вказаною адресою у березні 2024 року, однак, не зважаючи на це, облік споживання природного газу на вказаному об`єкті здійснювали за відповідачем, не зважаючи на відсутність будь-яких договірних замовлених обсягів постачання, так і на неможливість фактичного споживання природного газу саме відповідачем.
З врахуванням наведеного, колегія суддів критично оцінює твердження скаржника про те, що відповідач не повідомив позивача про зміни в його структурі.
Водночас, як зазначалося вище, третя особа-2 - ЛФ ТОВ «Газорозподільні мережі України” у відзиві на апеляційну скаргу зазначила, що Державна установа “Центр авіаційного забезпечення Національної поліції України” послуги з розподілу за адресою: м. Львів, вул. Збиральна, 28 отримувала в період з 01.01.2024 по 31.03.2024 на основі договору на розподіл природного газу 42АВО115АЕG1-23 від 01.09.2023, що підтверджується підписаними актами наданих послуг з розподілу природного газу за січень і лютий 2024 року. За березень 2024 ДУ “Центр авіаційного забезпечення Національної поліції України” оплати не здійснював. Натомість, 31.03.2024 було здійснено зарахування коштів сплачених ГУ НП у Львівській області в рахунок боргу за березень 2024 (на основі договору на розподіл природного газу 42АВО115АЕG1-23 від 01.09.2023). Таким чином, фактичний борг ДУ “Центр авіаційного забезпечення Національної поліції України” в сумі 1 775,84 грн. по об`єкту - м.Львів, вул. Збиральна, 28 було сплачено ГУ НП у Львівській області (заява якого про внесення вказаного об`єкта в існуючий договір розподілу № 97 від 2024 надійшла до ЛФ ТОВ “Газорозподільні мережі України” 15.03.2024). 
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що обсяги постачання природного газу за березень 2024 року, включені позивачем до розрахунку, не можуть вважатися ні такими, що поставлені відповідачу на підставі договору постачання природного газу, так і такими, що були фактично ним спожиті поза межами договірних відносин.
Виходячи з вищенаведених норм права та фактичних обставин даної справи, колегія суддів констатує відсутність правових підстав для покладення на відповідача обов`язку з оплати вартості природного газу за березень 2024 року, про що судом першої інстанції зроблено правильний висновок.
Щодо позовних вимог в частині стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасну оплату відповідачем послуг постачання природного газу в січні та лютому 2024 року, колегія суддів зазначає таке.
За приписами ч. 2 ст. 714 ЦК України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Положеннями статті 692 Цивільного кодексу України врегульовано порядок оплати товару за договорами купівлі-продажу, який згідно з частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України застосовується також до договорів поставки. Зокрема, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Разом з тим, у випадку постачання природного газу порядок здійснення розрахунків за спожитий ресурс визначається спеціальними актами цивільного законодавства, зокрема Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496. Згідно з пунктом 12 розділу ІІ цих Правил, розрахунки за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов укладеного договору.
Як зазначалось вище, умовами договору постачання природного газу № 12-5375/24-БО-Т від 29.12.2023 сторони встановили чіткий і взаємно узгоджений механізм розрахунків, який передбачає обов`язок Споживача здійснювати оплату виключно за фактично передані обсяги природного газу, підтверджені актами приймання-передачі. Зокрема, зобов`язання зі сплати 70% вартості постає лише після постачання газу і виникає у місяці, наступному за місяцем постачання, а остаточний розрахунок ще через місяць.
Матеріалами даної господарської справи підтверджено, що за січень 2024 року вартість спожитого газу відповідачем становила 37 816,69 грн.
Відповідно до умов договору поставки природного газу, за січень 2024 року 70% вартості газу (що становить 26 471,69 грн.) відповідач повинен оплатити до 29 лютого 2024 року, а залишок у сумі 11 345,00 грн. до 15 березня 2024 року включно.
Водночас, відповідач сплатив 23 березня 2024 року – 31 448,36 грн., тобто перший платіж (26 471,69 грн.) здійснений із простроченням 22 календарних дні.
Щодо другого платежу у розмірі 11 345,00 грн., частково він був сплачений 23 березня 2024 року на суму 4 976,67 грн., що фактично становить прострочення 10 днів, а решта 6 367,33 грн. сплачена 26 березня 2024 року, що також становить прострочення 7 днів.
З врахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що відповідач допустив прострочення строків остаточних розрахунків по обох платежах за січень 2024 року, хоча частково суми були сплачені з переплатою у різні дні.
За лютий 2024 року вартість спожитого газу відповідачем становила 29 575,02 грн.
Згідно з умовами договору, 70% суми (20 702,51 грн.) мали бути сплачені до 30 березня 2024 року. Відповідач сплатив 18 079,00 грн. 30 березня 2024 року, тобто залишок 2 626,51 грн. не було сплачено (прострочення за цією сумою склало 24 дні).
Другий платіж у розмірі 8 877,51 грн. мав бути здійснений до 16 квітня 2024 року, проте фактично сплата відбулася 25 квітня 2024 року, що становить прострочення 9 днів.
Отже, по актах приймання-передачі за лютий 2024 року відповідач допустив прострочення: за першим платежем 24 дні, за другим платежем 9 днів.
Таким чином, матеріалами даної господарської справи підтверджено, що відповідач допустив прострочення оплати за спожитий природний газ за січень та лютий 2024 року.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). 
Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Порушення відповідачем строків платежів за актами приймання-передачі підтверджує неналежне виконання грошових зобов`язань, передбачених договором поставки природного газу та нормами чинного законодавства.
У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
Пунктом 7.2 договору сторони передбачили, що у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно із пунктом 5.1 або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно поданого розрахунку позивач нарахував до стягнення з відповідача пеню в сумі 4 316,90 грн., 867,30 грн. – 3 % річних та 4 163,43 грн. інфляційних втрат.
Суд апеляційної інстанції перевіривши здійснений позивачем розрахунок в межах заявлених до стягнення сум штрафних санкцій погоджується з висновком суду першої інстанції про обгрунтованість нарахування фінансових санкцій, що є похідними від основного зобов`язання щодо пені в сумі 4 010,03 грн., 3% річних в сумі 835, 55 грн. та інфляційних втрат у розмірі 4 163, 43 грн., нарахованих позивачем за березень 2024 року. При цьому, оскільки у задоволенні позовних вимог про стягнення основного боргу за цей період судом першої інстанції підставно відмовлено, відтак, місцевий господарський суд обгрутновано дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення будь-яких нарахувань, похідних від основного зобов`язання.
Водночас, суд апеляційної інстанції перевіривши підстави, строки та правильність нарахування позивачем пені та 3 % річних за період прострочення січень – лютий 2024 року, не виходячи при цьому за межі визначених позивачем періодів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 306,87 грн. та 3 % річних в сумі 31,75 грн.
Таким чином, доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги та жодним чином не спростовують висновків, покладених в основу рішення Господарського суду Львівської області від 25.09.2025 у справі №914/1645/25.
За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.
Відповідно до ч.ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись, ст. ст. 269, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд – 
у х в а л и в:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Львівської області від 25.09.2025 у справі №914/1645/25 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником. 
4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст.ст. 287-288 ГПК України.
5. Справу повернути до Господарського суду Львівської області. 

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук
Судді О.І. Матущак
О.С. Скрипчук