Справа № 142/798/25 
Провадження № 33/801/1206/2025
Категорія: 302 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гринишина А. А.
Доповідач: Ковальчук О. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2025 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О.В., розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 03 листопада 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , інспектора прикордонної служби 3 категорії - гранатометника 1 групи інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

03.11.2025 року постановою Піщанського районного суду Вінницької області ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. Стягнено на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.
Не погодившись з такою постановою суду,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, скаржник посилається на те, що жоден із доказів, які містяться в матеріалах справи, не доводить його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП. Крім протоколу про адміністративне правопорушення та висновку службового розслідування суду не надано жодного доказу на підтвердження його вини, в той час як зазначені документи несуть в собі односторонній і суб`єктивний характер. 
Також апелянт зауважує, що жодних негативних наслідків за час несення ним служби протягом 2025 року не наступило.
Апеляційний суд згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати з огляду на таке.
За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Дійшовши висновку про доведеність винуватості  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 повністю доведена дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи, а саме відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення ПдРУ № 334128 від 03.10.2025 року та доданими до нього матеріалами службового розслідування по факту можливого неналежного виконання службових обов`язків окремими військовослужбовцями відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б).
Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Частиною 2 ст. 172-18 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, в умовах особливого періоду.
Стаття 172-18 КУпАП є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 172-18 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.
Згідно із статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період – це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан – це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Статтею 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» та статтею 27 Закону України «Про державний кордон України» установлено, що на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається: охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення.
Згідно з пунктом 3 глави 1 Розділу І «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 19 жовтня 2015 року № 1261 (далі – Інструкція), прикордонним нарядом є одна або кілька озброєних чи спеціально екіпірованих уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України, які безпосередньо виконують завдання з охорони державного кордону України або здійснюють інші повноваження у випадках, передбачених Законом України «Про Державну прикордонну службу України». 
Під час несення служби прикордонні наряди зобов`язані окрім іншого: нести службу відповідно до вимог отриманого наказу на охорону державного кордону; стежити за сигналами, що подаються з підрозділу на ділянку та з ділянки у підрозділ, та діяти за ними; постійно підтримувати зв`язок з підрозділом охорони кордону; здійснювати постійний контроль за повітряним простором (водною поверхнею) на визначеній ділянці; припиняти будь-які спроби незаконної зміни проходження лінії державного кордону України; виявляти та припиняти кримінальні та адміністративні правопорушення, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України; здійснювати контроль за дотриманням режиму державного кордону, прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон та в контрольних пунктах в`їзду-виїзду і т д.
За змістом абзацу 4 пункту 2 глави 5 Розділу ІІ Інструкції, черговий КСП зобов`язаний: знати обстановку на ділянці прикордонної комендатури (прикордонної застави); у разі зміни обстановки на ділянці відповідальності уточнювати діючі або приймати нові рішення щодо порядку виконання завдань, забезпечувати їх реалізацію та доповідати по команді; керувати прикордонними нарядами, елементами службового (бойового) порядку, здійснювати контроль за несенням ними служби (виконанням завдань); організовувати збирання даних обстановки на ділянці відповідальності, підтримувати взаємодію з органами (підрозділами) Національної поліції України, Служби безпеки України, інших правоохоронних органів, Збройних Сил України, Національної гвардії України, представниками органів державної влади та місцевого самоврядування; постійно підтримувати зв`язок з прикордонними нарядами, елементами службового (бойового) порядку, підпорядкованими та сусідніми підрозділами, а за відсутності (пошкодження) зв`язку вживати заходів щодо його відновлення; мати розрахунки особового складу за елементами службового (бойового) порядку для дій при зміні обстановки на ділянці відповідальності та контролювати їх готовність до виконання раптово виникаючих завдань; організовувати своєчасне оповіщення особового складу за встановленими сигналами та командами; приймати доповіді від прикордонних нарядів, елементів службового (бойового) порядку, підпорядкованих підрозділів про обстановку на ділянці відповідальності; організовувати охорону та оборону місця дислокації командно-спостережного пункту згідно з планом охорони та оборони.
Згідно із ст. 11 та 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань міжнародних зобов`язань покладає на військовослужбовців такі обов`язки: беззастережно виконувати накази командирів (начальників) бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями), 
Відповідно до п. 2.1 та 20.1 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства закордонних справ України, Міністерства фінансів України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління державної служби України № 330/151/809/434/146 від 05.07.2011 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.07.2011 року за № 922/19660, працівник зобов`язаний служити Українському народові, демонструючи етичну поведінку, усвідомлюючи, що його служба передбачає: професійне, сумлінне виконання службових обов`язків згідно з Конституцією України, законами України, іншими нормативно-правовими актами. Працівник повинен належним чином виконувати функції, пов`язані зі своєю посадою, підтримуючи довіру суспільства до органу, в якому проходить службу чи працює, у тому числі утримуватися від дій, які можуть завдати шкоди службі. 
Відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу ІІ Правил етичної та доброчесної поведінки особового складу Державної прикордонної служби України, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05.11.2024 року № 741, особовий склад Державної прикордонної служби України зобов`язаний сумлінно, відповідально, компетентно виконувати свої посадові (службові) обов`язки.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 334128 від 03.10.2025 року зазначено, що за прояв особистої недисциплінованості та неналежний рівень уваги під час несення служби у складі прикордонного наряду «ОКСТЗ», що виразилося у тимчасовому відволіканні від спостереження за технічними засобами охорони державного кордону в проміжок часу з 01:28:00 по 01:44:30 18.09.2025 року, сержант ОСОБА_1 неналежним чином виконував покладені на нього завдання з контролю за технічними засобами охорони державного кордону, перебуваючи у стані, що є несумісним з належним виконанням службових обов`язків (з високим ступенем ймовірності - перебував у стані сну, що підтверджується відеозаписом з внутрішньої камери технічного засобу охорони державного кордону. Внаслідок зазначених дій (бездіяльності) прикордонним нарядом не було забезпечено належного рівня контролю за визначеною ділянкою державного кордону України, що створило реальні передумови для можливого порушення державного кордону, втрати контролю за обстановкою та унеможливило своєчасне реагування на зміну ситуації, що призвело до порушення вимог пункту 2 глави 5 розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1261 від 19.10.2015 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1391/27836, статей 11 та 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пунктів 2.1 та 20.1 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства закордонних справ України, Міністерства фінансів України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління державної служби України № 330/151/809/434/146 від 05.07.2011 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.07.2011 року за № 922/19660, підпункту 3 пункту 5 розділу II Правил етичної та доброчесної поведінки особового складу Державної прикордонної служби України, затверджених наказом МВС України № 741 від 05.11.2024 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.11.2024 року за № 1733/43078 (а.с. 2).
У справі також містяться матеріали службового розслідування по факту можливого неналежного виконання службових обов`язків військовослужбовцями відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), затверджених наказом військової частини НОМЕР_1 від 06.10.2025 року № 2076-АГ, за результатом якого, зокрема, встановлено, що сержант ОСОБА_2 у період з 01:28:00 год. по 01:44:30 год. 18.09.2025 року перебував на робочому місці п/н «ОКСТЗ» у стані бездіяльності, не здійснював контроль за технічними засобами охорони державного кордону та не користувався пультом керування камерами, які у цей час працювали в автоматичному режимі. Вказані обставини свідчать про неналежне виконання ним службових обов`язків. Про факт неналежної організації несення служби свідчать відеозаписи із внутрішніх камер спостереження, а яких зафіксовано поведінку військовослужбовців, зокрема ОСОБА_3 (а.с. 42-46).
Із висновку службового розслідування по факту можливого неналежного виконання службових обов`язків військовослужбовцями відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) від 03.10.2025 року № 02.2/326/25-Вн, з поміж іншого, вбачається, що з метою отримання додаткових даних, які б сприяли об`єктивному та всебічному проведенню службового розслідування, було здійснено перегляд та вивчення інформації, яка розміщена на оптичному диску CD-R, інвентарний номер 49 від 24.09.2025 року (додаток № 15), з якого видно, що у період з 01:28:00 год. по 01:44:30 год. 18.09.2025 року сержант ОСОБА_2 перебуває на робочому місці. Він сидить за столом, відкинувшись на стільці, з головою, злегка схиленою на правий бік та закинутою назад. Ноги витягнуті вперед, руки сховані у кишенях кофти. Його поза та відсутність будь-яких активних дій свідчать про стан бездіяльності та відсутність контролю за технічними засобами. У цей же час на екрані телевізора, розташованого на стіні, спостерігається самостійний рух камери. На столі перед сержантом знаходить пульт керування камерами у вигляді джойстика, яким він у зазначений проміжок часу не користується. (а.с. 47-59).
У своїх письмових поясненнях заступник начальника відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) лейтенант ОСОБА_4 повідомив, що у зв?язку з надходженням розпорядження №02.2/17656/25-Вн від 04.09.2025 року «Про вжиття додаткових заходів з організації служби старших змін прикордонних нарядів», в якому було вказано що з 20:00 год. 04.09.2025 року до окремого розпорядження постановку наказів на охорону державного кордону прикордонним нарядом здійснювати офіцерами підрозділу. Тому 17.09.2025 року о 09:00 год. постановку наказу на охорону державного кордону України прикордонним нарядам «СЗПН» у складі молодшого сержанта ОСОБА_5 та «ОКСТ3» у складі сержанта ОСОБА_3 ставив особисто, де було вказано вид п/н, час, місце та основні завдання прикордонним нарядам. Також було вказано, що службу нести згідно отриманого графіку та режиму роботи. Фіксація постановки наказу здійснювалась на службовий телефон віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (а.с. 6).
У своїх письмових поясненнях начальник відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) капітан ОСОБА_6 повідомив, що 04.09.2025 року надійшло розпорядження № 02.2/17656/25-Вн «Про вжиття додаткових заходів з організації служби старших зміни прикордонних нарядів, в якому було вказано, що з 20:00 04.09.2025 року до окремого розпорядження постановку наказів на охорону ДКУ прикордонним нарядам здійснювати офіцерами підрозділу. Тієї доби 17.09.2025 року постановку наказів на охорону ДКУ прикордонним нарядам (далі п/н), в тому числі п/н «СЗПН» та «ОКСТЗ», ним було визначено здійснювати заступнику начальника віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) лейтенанту ОСОБА_7 . В подальшому, ним, під час проведення інструктажу та перезмінки п/н «ОКСТ3» у складі сержанта ОСОБА_3 , п/н «СЗПН» у складі молодшого сержанта ОСОБА_5 , перед заступанням на службу, ним було вкотре наголошено, визначено та деталізовано завдання для даних видів п/н особливо в нічний час доби, порядок дій у разі виникнення різних ситуацій на ДК, наголошуючи на негативний минулий досвід щодо п/н «ОКСТ3» та «СЗПН». За результатами проведення інструктажу та визначення завдань, сержант ОСОБА_2 та молодший сержант ОСОБА_8 доповіли, що завдання зрозумілі, запитання відсутні. Протягом зазначеної доби, ним неодноразово здійснювався контроль за правильним та успішним виконанням завдань з боку п/н «СЗПН», «ОКСТЗ», «Чг». Під час визначення завдань, проведення інструктажу для п/н, керувався діючими наказами, розпорядженнями та іншими нормативно-правовими документами, які регламентують службову діяльність ДПСУ (а.с. 7).
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Варто зауважити, що згідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Механізм складання протоколів про військові адміністративні правопорушення щодо військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів (далі - військовозобов`язані) у Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, які вчинили військові адміністративні правопорушення, передбачені главою 13-Б «Військові адміністративні правопорушення» КУпАП встановлений Інструкцією зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженою Наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 року № 329. (далі – Інструкція).
Відповідно до п. 7 Розділу 2 Інструкції до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення). Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства.
З огляду на зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 334128 від 03.10.2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 , та заперечення останнім своєї вини, необхідно довести факт порушення ним, як особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України в особливий період, правил несення прикордонної служби. 
Водночас, на переконання апеляційного суду, в даній справі не встановлено беззаперечних обставин, які б безумовно підтверджували те, що ОСОБА_1 порушив правила несення прикордонної служби та покладені на нього обов`язки належним чином не виконував.
У вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, матеріалах службового розслідування, а також висновку за результатом службового розслідування вказано, що сержант ОСОБА_1 неналежним чином виконував покладені на нього завдання, внаслідок чого не було забезпечено належного рівня контролю за визначеною ділянкою державного кордону України, що створило реальні передумови для можливого порушення державного кордону, втрати контролю за обстановкою та унеможливило своєчасне реагування на зміну ситуації, що підтверджується відеозаписом з внутрішньої камери технічного засобу охорони державного кордону.
Натомість такий відеозапис в матеріалах справи під час її розгляду судом першої інстанції був відсутній, при цьому цей суд не вжив жодних заходів, щоб його витребувати, чим допустив неповне з`ясування обставин справи, адже дослідження такого доказу дало б змогу підтвердити або спростувати обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та від таких відомостей залежить кваліфікація діянь особи, яка притягається до відповідальності.
Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний достатнім доказом винуватості особи у справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
В той час матеріали службового розслідування також не є достатнім доказом щодо підтвердження вини  ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого йому правопорушення, оскільки вони є лише підставою для складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, суд першої інстанції, визнаючи  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, необґрунтовано обмежився лише наявними у справі протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 334128 від 03.10.2025 року та доданими до нього матеріалами службового розслідування по факту можливого неналежного виконання службових обов`язків окремими військовослужбовцями відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б).
Відповідно до вимог ст. 283 КпАП у постанові місцевого суду мають бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків та інших осіб, пояснення яких можуть сприяти встановленню істини у справі, тощо. 
У даній справі суд першої інстанції не вжив усіх заходів для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення даної справи, і не надав належної оцінки наявним у справі доказам, а тому оскаржувану постанову не можна вважати законною та обґрунтованою.
За змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.
У рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Частиною 2 ст. 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.
Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що постанову суду першої інстанції належить скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у цій справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення у його діях. 
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 247, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити, постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 03 листопада 2025 року скасувати та прийняти нову постанову. 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення. 
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                О. В. Ковальчук