ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2026 року	справа № 380/17538/25	

Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючої судді Крутько О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “!ФЕСТ Кофі Мішн” 
до Львівської митниці 
про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю “!ФЕСТ Кофі Мішн” звернулось з позовом до Львівської митниці, у якому заявлено позовні вимоги: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/400095/2 від 24.07.2025; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2025/000682; визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/400097/2 від 28.07.2025; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2025/000693.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів Львівська митниця необґрунтовано та безпідставно дійшла висновку, що декларантом або уповноваженою ним особою не було подано документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 Митного кодексу України. Позивач звертає увагу, що усі належно оформлені документи подавалися при декларуванні товарів, перелік поданих документів наведено у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Позивач зазначає, що витребування документів передбачених положенням ч.3 ст. 53 Митного кодексу України можливе у випадку наявності розбіжностей, ознак підробки або відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни. Відповідачем в ході здійснення митних процедур не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірних рішеннях про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення. Позивач стверджує, що вказане свідчить про відсутність у відповідача фактичних підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості товарів, а саме коригування митної вартості є необґрунтованим. Позивач просить задовольнити позовні вимоги.
Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, подав відзив на позовну заяву, у якому вказує, що під час митного оформлення товару згідно досліджуваних митних декларацій Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. В оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів зазначено причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), також чітко обґрунтовано необхідність перевірки спірних правовідносин та зазначено документи, надання яких може усунути сумнів у їх достовірності. У рішеннях про коригування митної вартості наведена вичерпна інформація щодо джерел інформації для визначення митної вартості та здійснених коригувань, що відповідає вимогам нормативних документів. 
Відповідач стверджує, що посадові особи Львівської митниці при здійсненні контролю митної вартості імпортованого позивачем товару діяли в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
23 липня 2025 року ТОВ «!ФЕСТ Кофі Мішн» шляхом електронного декларування подав до Львівської митниці пакет документів для митного оформлення товару «Кава несмажена з кофеїном, 100% арабіка ETHIOPIA GREEN ARABICA COFFEE: NATURAL SIDAMO G4, для промислового виробництва компонентів кавових напоїв і кави натуральної, смаженої в зернах, меленої, розчинної.». 
До митного оформлення декларант позивача подав наступні документи: митна декларація № 25UA209140018812U4; договір № ЕТН-2025-22 від 10.02.2025; інвойс № 447 від 07.07.2025; платіжна інструкція в іноземній валюті № 53 від 01.07.2025; коносамент № MEDUAA283590; договір про ТЕО № 00389/21 від 03.11.2021; заявка № 040425/03 від 04.04.2025; довідка № 1807/3 від 18.07.2025; рахунок на оплату № 1537 від 17.07.2025; CMR № 8320 від 17.07.2025; договір транспортного експедирування № ТЕ12122022/1 від 12.12.2022; заявка № LG2535ST від 17.07.2025; довідка № 1720725 від 17.07.2025; рахунок на оплату № 1720725 від 17.07.2025; попередній контракт № ЕТН-2025-22 від 29.01.2025; митна декларація країни відправлення № 2025/ААК06/1/2012; транзитна декларація № 25PL321030NUMBC1K0;- договір № 1 від 16.04.2025. 
За результатами розгляду поданих документів Львівська митниця направила ТОВ «!ФЕСТ Кофі Мішн» запит (повідомлення) від 23.07.2025 про надання додаткових документів, на який позивач надав наступні документи: висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» № 1199 від 02.07.2025; попередній контракт № ЕТН-2025-22 від 29.01.2025 (повторно); платіжна інструкція в іноземній валюті № 53 від 01.07.2025 (повторно); митна декларація країни відправлення № 2025/ААК06/1/2012 (повторно) та повідомив про відсутність інших документів, просив визначити митну вартість на основі поданих документів.
24 липня 2025 року Львівською митницею було винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/400095/2, згідно якого митний орган визначив митну вартість товару із застосуванням методу: 2) другорядний, ґ) резервний. Також, Львівською митницею була винесена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2025/000682. 
Рішення про коригування митної вартості мотивовано наступним: «.В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар;- надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена...
За результатами проведеного опрацювання встановлено:
-контрактом № ETH-2025-22 від 10.02.2025 (далі – Контракт) визначено, що об`єктом купівлі-продажу є товар з наступним описом: найменування Ethiopia Green Arabica Coffee, crop 2024/25 , Лот – 08-25-53, ; сорт – hairloom, якість –Q –Coffee G4. Однак, відповідно до поданого рахунку-фактури № 447 від 25.06.2025 імпортовано товар «Natural Sidamo grade 4 ». 
У п.10 Контракту наведено перелік документів, які повинні супроводжувати партію товару, в тому числі пакувальний лист, сертифікат якості, зазначені документи до митного оформлення не надані; 
відповідно до умов Контракту п.14 обов`язок страхування морських та військових ризиків покладається на Покупця. Відомості щодо наявності/відсутності страхових платежів у товаросупровідних документах відсутні; 
Відповідно до п.3 Контракту, п.п 3,5 термін поставки –березень-квітень 2025р. Поставка здійснюється протягом 30 днів з моменту здійснення Покупцем оплати Товару, але не пізніше, ніж 60 днів з дня здійснення оплати на рахунок продавця. Відповідно до п.16 Контракту за кожен день прострочення термінів поставки Продавець повинен сплатити Покупцю пеню у розмірі 1% від вартості за кожен день прострочення. Платіжна інструкція №53 на оплату 100% вартості товару складено 01.07.2025р. відповідно до інформації, яка міститься у Bill of Lading товар завантажено на борт судна 08.05.2025, проте, інформація щодо сплати сум пені у комерційних документах відсутня;
Відповідно до умов контракту та інвойсу оплата здійснюється на умовах 100%CAD, тобто «гроші проти документів».- надано рахунок на оплату витрат на транспортування № 1720725 від 17.07.2025, проте, відповідно до відміток на товаросупровідних документах, (CMR), вантаж перетнув кордон 23.07.2025, тобто, на момент складання рахунку відомості щодо витрат на транспортування та страхування на відрізку шляху Гдиня-Рава-Руська не були відомі у повному обсязі; також, у вищезазначеному рахунку відсутні відомості про особу, що його виписала, що суперечить вимогам ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999, в якому передбачається що первинний обліковий документ повинен обов`язково містити в тому числі «П.І.Б., особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції»;
-вартість перевезення відповідно до Заявки №LG2535ST від 17.07.2025 визначена у валюті EUR, проте, не зазначено курс перерахунку у вітчизняну валюту, що унеможливлює перевірку правильності розрахунку даної складової митної вартості; 
Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості. Відповідно до статті 53 Митного кодексу України декларанту надіслано вимогу про надання додаткових документів для підтвердження числового значення заявленої митної вартості... На вимогу декларантом додатково надано: платіжну інструкцію, підтвердження ціни, копії експортних декларацій (Т1 PL та ех країни відправлення)-дублюють документи, надані при митному оформленні. Висновок Укрпромзовнішекспертизи (Використані експертом, як джерела інформації, документи до вказаного висновку не долучені;), 
Інших документів на вимогу не надано. 
Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за самостійно обраним декларантом методом. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала: МД № UA100440/2025/621447 від 14.07.2025, де рівень митної вартості товару зі схожими характеристиками (Кава несмажена, для промислового виробництва компонентів кавових напоїв і кави натуральної, смаженої в зернах, меленої, розчинної: Кава зелена в зернах / Арабіка Ефіопія Джимма, грейд 4 –обсяг партії -19200кг) становить 7,25 дол/кг. Коригування у зв`язку з відмінністю умов поставки не здійснювалося, оскільки митна вартість в джерелі визначена з урахуванням витрат до кордону України. Коригування на обсяг партії товару, комерційні рівні не здійснювалося оскільки заявлені показники оцінюваної партії товару відповідають таким у джерелі.»
28 липня 2025 року ТОВ «!ФЕСТ Кофі Мішн» шляхом електронного декларування подав до Львівської митниці пакет документів для митного оформлення товару «Кава несмажена з кофеїном, 100% арабіка ETHIOPIA GREEN ARABICA COFFEE: NATURAL SIDAMO G4, для промислового виробництва компонентів кавових напоїв і кави натуральної, смаженої в зернах, меленої, розчинної.». 
З метою митного оформлення зазначеного товару декларант позивача надав наступні документи: митна декларація № 25UA209140019127U7; договір № ЕТН-2025-20 від 07.02.2025; інвойс № 272 від 18.06.2025; платіжна інструкція в іноземній валюті № 43 від 09.06.2025; коносамент № MEDUAA286080; договір про ТЕО № 00389/21 від 03.11.2021;- заявка № 040425/01 від 04.04.2025; довідка № 1807/1 від 18.07.2025; рахунок на оплату № 1536 від 17.07.2025; CMR № 3308 від 22.07.2025; договір транспортного експедирування № ТЕ12122022/1 від 12.12.2022; заявка № LG2516ST від 18.07.2025; довідка № 1730725 від 17.07.2025; рахунок на оплату № 1730725 від 17.07.2025; попередній контракт № ЕТН-2025-20 від 29.01.2025; митна декларація країни відправлення № 2025/ААК06/1/2051; транзитна декларація № 25PL321030NUMBENK8; договір № 1 від 16.04.2025.
За результатами розгляду поданих документів Львівська митниця направила ТОВ «!ФЕСТ Кофі Мішн» запит (повідомлення) від 28.07.2025 про надання додаткових документів, на який позивач надав наступні документи: висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» № 1060 від 12.06.2025; попередній контракт № ЕТН-2025-20 від 29.01.2025 (повторно); платіжна інструкція в іноземній валюті № 43 від 09.06.2025 (повторно); митна декларація країни відправлення № 2025/ААК06/1/2051 (повторно) та повідомив про відсутність інших документів просив визначити митну вартість на основі поданих документів.
28 липня 2025 року Львівською митницею було винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/400097/2, згідно якого митний орган визначив митну вартість товару із застосуванням методу: 2) другорядний, ґ) резервний. 
Львівською митницею була винесена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2025/000693 .
Рішення про коригування митної вартості товару мотивовано наступним: «…В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена…
контрактом № ETH-2025-20 від 07.02.2025 (далі – Контракт) визначено, що об`єктом купівлі-продажу є товар з наступним описом: найменування Ethiopia Green Arabica Coffee, crop 2024/25 , Лот – 08-25-51, ; сорт – hairloom, якість –Q –Coffee G4. Однак, відповідно до поданого рахунку-фактури № 272 від 18.06.2025 імпортовано товар «Natural Sidamo grade 4». 
У п.10 Контракту наведено перелік документів, які повинні супроводжувати партію товару, в тому числі пакувальний лист, сертифікат якості, зазначені документи до митного оформлення не надані; 
-відповідно до умов Контракту п.14 обов`язок страхування морських та військових ризиків покладається на Покупця. Відомості щодо наявності/відсутності страхових платежів у товаросупровідних документах відсутні; 
Відповідно до п.3 Контракту, п.п 3,5-термін поставки –березень 2025р. Поставка здійснюється не пізніше, ніж 60 днів з дня здійснення оплати на рахунок продавця. Платіжну інструкцію №43 на оплату 100% вартості товару складено 09.06.2025р. відповідно до інформації, яка міститься у Bill of Lading товар завантажено на борт судна 08.05.2025, тобто, умова виконання «відвантаження після надходження оплати» на умовах CAD 100% не підтверджено наданими товаросупровідними документами; 
-надано рахунок на оплату витрат на транспортування № 1730725 від 17.07.2025, проте, відповідно до відміток на товаросупровідних документах, (CMR), вантаж перетнув кордон 25.07.2025, тобто, на момент складання рахунку відомості щодо витрат на транспортування та страхування на відрізку шляху Гдиня-Краківець не були відомі у повному обсязі; також, у вищезазначеному рахунку відсутні відомості про особу, що його виписала, що суперечить вимогам ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999, в якому передбачається що первинний обліковий документ повинен обов`язково містити в тому числі «П.І.Б., особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції»;
-вартість перевезення відповідно до Заявки № LG2516ST від 18.07.2025 визначена у валюті EUR, проте, не зазначено курс перерахунку у вітчизняну валюту, що унеможливлює перевірку правильності розрахунку даної складової митної вартості. Необхідно зазначити, що Заявка №LG2516ST на перевезення автотранспортом за маршрутом Гдиня-Львів складена 18.07.2025, проте, рахунок на відшкодування перевезення автотранспортом № 1730725 складено 17.07.2025. 
Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості. Відповідно до статті 53 Митного кодексу України декларанту надіслано вимогу про надання додаткових документів для підтвердження числового значення заявленої митної вартості... На вимогу декларантом додатково надано: -платіжну інструкцію, підтвердження ціни, копії експортних декларацій (Т1 PL та ех країни відправлення)дублюють документи, надані при митному оформленні. Інших документів на вимогу не надано. 
Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за самостійно обраним декларантом методом. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала: МД № UA100440/2025/621447 від 14.07.2025, де рівень митної вартості товару зі схожими характеристиками (Кава несмажена, для промислового виробництва компонентів кавових напоїв і кави натуральної, смаженої в зернах, меленої, розчинної: Кава зелена в зернах / Арабіка Ефіопія Джимма, грейд 4 –обсяг партії -19200кг) становить 7,25 дол/кг. Коригування у зв`язку з відмінністю умов поставки не здійснювалося, оскільки митна вартість в джерелі визначена з урахуванням витрат до кордону України. Коригування на обсяг партії товару, комерційні рівні не здійснювалося оскільки заявлені показники оцінюваної партії товару відповідають таким у джерелі.
Не погодившись з рішеннями про коригування митної вартості товарів та картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення позивач звернувся до суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі МК України) та іншими законами України.
Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.
Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно із частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.
У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).
Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.
Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).
Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).
У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові від 05.05.2022 у справі № 2040/6019/18 Верховний Суд висловив наступну правову позицію: «…Митний орган має право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
Водночас, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598)…
У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, необхідно навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу… Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами».
Суд встановив, що для здійснення митного оформлення товару декларант позивача подав до Львівської митниці електронні митні декларації № 25UA209140018812U4 від 23.07.2025 та № 25UA209140019127U7 від 28.07.2025, відповідно до яких заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митних декларацій.
Для підтвердження заявленої митної вартості позивачем до митних декларацій надано документи згідно переліку, який наведено у картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Митну вартість товару згідно з поданих митних декларації визначено за першим методом - за ціною договору.
Подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом.
Відповідач не погодився з задекларованою митною вартістю товарів та здійснив коригування, застосувавши 6 (резервний) метод.
При наданні оцінки аргументам відповідача наведеним в оскаржуваному рішенні № UA209000/2025/400095/2 від 24.07.2025 суд враховує таке.
В обґрунтування оскаржуваного рішення відповідач вказує, що контрактом № ETH-2025-22 від 10.02.2025 (далі – Контракт) визначено, що об`єктом купівлі-продажу є товар з наступним описом: найменування Ethiopia Green Arabica Coffee, crop 2024/25 , Лот – 08-25-53, ; сорт – hairloom, якість –Q –Coffee G4. Однак, відповідно до поданого рахунку-фактури № 447 від 25.06.2025 імпортовано товар «Natural Sidamo grade 4». 
Проте, згідно платіжної інструкції № 53 від 01.07.2025 оплата за товар здійснена в рамках укладеного договору № ЕТН-2025-22 від 10.02.2025. Відповідно до договору № ЕТН-2025-22 від 10.02.2025 передбачена поставка однієї партії товару. 
Позивач поставив та оплатив саме той товар, який був передбачений умовами укладеного договору та товаросупровідними документами. 
Окрім того, відповідач в оскаржуваному рішенні не зазначив жодних висновків з приводу виявлених розбіжностей.
У рішенні про коригування митної вартості зазначено, що у п.10 Контракту наведено перелік документів, які повинні супроводжувати партію товару, в тому числі пакувальний лист, сертифікат якості, зазначені документи до митного оформлення не надані; відповідно до умов Контракту п.14 обов`язок страхування морських та військових ризиків покладається на Покупця. Відомості щодо наявності/відсутності страхових платежів у товаросупровідних документах відсутні. 
Частиною 2 статті 53 Митного кодексу України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 
Отже, Митний кодекс України встановлює чіткий перелік документів, які можуть підтверджувати митну вартість товарів. 
Серед цього переліку відсутні будь-які документи щодо якості товарів чи їх пакування, внаслідок чого посилання митного органу на неподання сертифікату якості та пакувального листа, як на причину коригування митної вартості, є неправомірним.
Щодо документів на страхування товару суд бере до уваги пояснення позивача, що поставка товару здійснювалась на умовах FOB – порт Джибуті, Ефіопія, відповідно до правил Інкотермс 2020. Правила Інкотермс 2020 щодо умов поставки FOB не передбачають обов`язковості страхування поставки. При цьому, довідка № 1807/3 від 18.07.2025 про транспортні витрати на морське перевезення кави, яка була надана митному органу разом з митною декларацією, містила інформацію, що страхування вантажу не відбувалося. Також довідка № 1720725 від 17.07.2025 про транспортні витрати на автомобільне перевезення, яка була надана митному органу разом з митною декларацією, містила інформацію, що страхування вантажу не проводилось.
Отже, відповідач не врахував положення умов поставки, визначені в договорі та інформацію викладену в довідках щодо морського та автомобільного перевезення.
В оскаржуваному рішенні митний орган також звернув увагу, що відповідно до п.3 Контракту, п.п 3,5 термін поставки березень-квітень 2025р. Поставка здійснюється протягом 30 днів з моменту здійснення Покупцем оплати Товару, але не пізніше, ніж 60 днів з дня здійснення оплати на рахунок продавця. Відповідно до п.16 Контракту за кожен день прострочення термінів поставки Продавець повинен сплатити Покупцю пеню у розмірі 1% від вартості за кожен день прострочення. Платіжна інструкція №53 на оплату 100% вартості товару складено 01.07.2025р. відповідно до інформації, яка міститься у Bill of Lading товар завантажено на борт судна 08.05.2025, проте, інформація щодо сплати сум пені у комерційних документах відсутня.
З матеріалів справи та пояснень позивача суд встановив, що документи щодо нарахування пені не подавались, оскільки штрафні санкції відповідно до п.16 Контракту не застосовувались.
Щодо зауважень відповідача до документів позивача на транспортування товару, то на підтвердження витрат на транспортування товару декларант позивача надав, зокрема, довідку № 1807/3 від 18.07.2025; рахунок на оплату № 1537 від 17.07.2025; довідку№ 1720725 від 17.07.2025; рахунок на оплату № 1720725 від 17.07.2025.
Вищевказані документи підтверджували вартість перевезення окремо морським транспортом та окремо автомобільним транспортом та містили дані про вартість морського та автомобільного перевезення зазначену в національній валюті гривні.
З приводу твердження відповідача, що рахунок був виставлений раніше ніж проведено перевезення товару, позивач пояснив, що після перетину державного кордону України та доставки товару до м. Львова, вартість перевезення не змінилась, тому не було необхідності надавати новий рахунок з остаточною вартістю перевезення товару.
Відповідач не спростував твердження позивача, що усі здійснені ним витрати, пов`язані з транспортуванням ввезеного ним товару включені до митної вартості.
Таким чином, вартість перевезення є підтвердженою, а документи надані до митного оформлення в сукупності дозволяють перевірити достовірність декларування витрат на транспортування.
При наданні оцінки аргументам відповідача наведеним в оскаржуваному рішенні № UA209000/2025/400097/2 від 28.07.2025 суд враховує таке.
В обґрунтування оскаржуваного рішення відповідач вказує, що контрактом № ETH-2025-20 від 07.02.2025 визначено, що об`єктом купівлі-продажу є товар з наступним описом: найменування Ethiopia Green Arabica Coffee, crop 2024/25, Лот – 08-25-51, сорт – hairloom, якість –Q –Coffee G4. Однак, відповідно до поданого рахунку-фактури № 272 від 18.06.2025 імпортовано товар «Natural Sidamo grade 4». 
Суд встановив, що згідно платіжної інструкції № 43 від 09.06.2025 оплата за товар здійснена в рамках укладеного договору № ЕТН-2025-20 від 07.02.2025. Відповідно до договору відповідно до договору № ЕТН-2025-20 від 07.02.2025 передбачена поставка однієї партії товару. 
Позивач поставив та оплатив саме той товар, який був передбачений умовами укладеного договору та товаросупровідними документами. 
Окрім того, відповідач в оскаржуваному рішенні не зазначив жодних висновків з приводу виявлених розбіжностей.
У рішенні про коригування митної вартості зазначено, що у п.10 Контракту наведено перелік документів, які повинні супроводжувати партію товару, в тому числі пакувальний лист, сертифікат якості, зазначені документи до митного оформлення не надані; відповідно до умов Контракту п.14 обов`язок страхування морських та військових ризиків покладається на Покупця. Відомості щодо наявності/відсутності страхових платежів у товаросупровідних документах відсутні. 
Митний кодекс України (ч. 2 статті 53 МК України) встановлює чіткий перелік документів, які можуть підтверджувати митну вартість товарів. Серед цього переліку відсутні будь-які документи щодо якості товарів чи їх пакування, внаслідок чого посилання митного органу на неподання сертифікату якості та пакувального листа, як на причину коригування митної вартості, є неправомірним.
Щодо документів на страхування товару суд враховує пояснення позивача, що поставка товару здійснювалась на умовах FOB – порт Джибуті, Ефіопія, відповідно до правил Інкотермс 2020. Правила Інкотермс 2020 щодо умов поставки FOB не передбачають обов`язковості страхування поставки. При цьому, довідка № 1807/1 від 18.07.2025 про транспортні витрати на морське перевезення кави, яка була надана митному органу одразу, разом з митною декларацією, містила чітку і недвозначну інформацію, що страхування вантажу не відбувалося. Також, довідка № 1730725 від 17.07.2025 про транспортні витрати на автомобільне перевезення, яка була надана митному органу одразу, разом з митною декларацією, містила чітку і недвозначну інформацію, що страхування вантажу не проводилось.
Отже, відповідач не врахував положення умов поставки, визначені в договорі та інформацію викладену в довідках щодо морського та автомобільного перевезення.
В оскаржуваному рішенні митний орган також звернув увагу, що відповідно до п.3 Контракту, п.п 3.5 термін поставки –березень 2025р. Поставка здійснюється не пізніше, ніж 60 днів з дня здійснення оплати на рахунок продавця. Платіжну інструкцію №43 на оплату 100% вартості товару складено 09.06.2025р. відповідно до інформації, яка міститься у Bill of Lading товар завантажено на борт судна 08.05.2025, тобто, умова виконання відвантаження після надходження оплати на умовах CAD 100% не підтверджено наданими товаросупровідними документами.
Суд відхиляє такі мотиви відповідача в обґрунтування коригування митної вартості товару, оскільки позивач подав належним чином оформлені документи на підтвердження поставки товару та його оплати. 
Щодо зауважень відповідача про те що надано рахунок на оплату витрат на транспортування № 1730725 від 17.07.2025, проте відповідно до відміток на товаросупровідних документах, (CMR), вантаж перетнув кордон 25.07.2025, та вказівки, що на момент складання рахунку відомості щодо витрат на транспортування та страхування на відрізку шляху Гдиня-Краківець не були відомі у повному обсязі, суд бере до уваги твердження позивача, що після перетину державного кордону України та доставки товару до м. Львова, вартість перевезення не змінилась, тому не було необхідності надавати новий рахунок з остаточною вартістю перевезення товару.
Щодо інших зауважень до документів на транспортування товару, суд враховує, що на підтвердження витрат на транспортування товару декларант позивача надав, зокрема, договір транспортного експедирування № ТЕ12122022/1 від 12.12.2022, довідку № 1807/1 від 18.07.2025; рахунок на оплату № 1536 від 17.07.2025; довідку № 1730725 від 17.07.2025; рахунок на оплату № 1730725 від 17.07.2025.
Вищевказані документи підтверджували вартість перевезення окремо морським транспортом та окремо автомобільним транспортом та містили дані про вартість морського та автомобільного перевезення зазначену в національній валюті гривні.
Відповідач не спростував твердження позивача, що усі здійснені ним витрати, пов`язані з транспортуванням ввезеного ним товару включені до митної вартості.
Таким чином, вартість перевезення є підтвердженою, а документи надані до митного оформлення в сукупності дозволяють перевірити достовірність декларування витрат на транспортування.
Суд звертає увагу, що усі зазначені в оскаржуваному рішенні зауваження митного органу до документів позивача носять формальний характер, не конкретизовані, не наведено висновки органу митного контролю з приводу виявлення таких розбіжностей та не зазначено, що ці розбіжності свідчать про неправильне визначення позивачем митної вартості товару. 
Суд зазначає, що рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах та обставинах.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року зазначив, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, надавши обґрунтування своїх рішень.
В оскаржуваному рішенні відповідача не вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що позивачем заявлено неповні чи/або недостовірні відомості саме щодо митної вартості заявленого позивачем до декларування товару, зокрема, не вказано які саме складові митної вартості є непідтвердженими.
Суд встановив, що позивачем подано для митного оформлення товару повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, а відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом. Наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
Аналіз вищевикладених норм права та фактичних обставин свідчить про те, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та безпідставно оформлено картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Митний орган не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем у декларації митної вартості було зазначено не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.
Перевіряючи оскаржувані рішення на відповідність його критеріям, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про те, що при їх прийнятті суб`єкт владних повноважень діяв не на підставі закону, який регулює спірні відносини; необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
За наведених доводів, позовні вимоги слід задовольнити, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення слід визнати протиправними та скасувати.
Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судові витрати зі справи судового збору стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.
Згідно з ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У відповідності до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Представником позивача до матеріалів справи долучено договір № 23042024 про надання правничої допомоги від 23.04.2024, додаткову угоду від 01.08.2025 № 14 до договору про надання правничої допомоги № 23042024 від 23.04.2024, рахунок-фактуру № 245 від 22.09.2025, акт № 36 прийому-передачі наданої правничої допомоги від 22.09.2025, платіжну інструкцію № 1930 від 22.09.2025. При цьому, він просить стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22250 грн. 00 коп.
Суд звертає увагу, що при встановленні розміру гонорару за надання професійної правничої допомоги враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, суд вважає, що у даному випадку заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним. Беручи до уваги складність справи, час, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у розмірі 5000 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 14, 77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/400095/2 від 24.07.2025.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2025/000682. 
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/400097/2 від 28.07.2025. 
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2025/000693.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., буд.1, код ЄДРПОУ 43971343) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “!ФЕСТ Кофі Мішн” (адреса: 79024, м. Львів, вул. Старознесенська, 24-26, ЄДРПОУ: 39571104) сплачений судовий збір в сумі 7267,20 грн (сім тисяч двісті шістдесят сім грн. 20 коп.). 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., буд.1, код ЄДРПОУ 43971343) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “!ФЕСТ Кофі Мішн” (адреса: 79024, м. Львів, вул. Старознесенська, 24-26, ЄДРПОУ: 39571104) витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч грн. 00 коп).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя	Крутько Олена Василівна