ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 752/12093/24
Провадження № 2/362/2432/25 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2025 року 
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
Головуючої судді Мартинцової І.О.,
за участю секретаря судових засідань Жеребко Ю.І.,
представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Дулі Т.В.;
представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 - адвоката Лопатюк Ю.Л.
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василькові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя
УСТАНОВИВ :
Позиції сторін, заяви по суті.
У серпні 2024 року ОСОБА_1 (далі також позивач, позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі також відповідач, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом), у якому просив поділити спільне майно подружжя – автомобіль марки MAZDA, модель 3, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом стягнення з нього на користь відповідачки компенсації вартості частки у спільному майні у сумі 67850,00 грн та припинити право спільної сумісної власності на майно.
У жовтні 2024 року відповідач за первісним позовом звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя в якому просила поділити спільне майно подружжя автомобіль марки MAZDA, модель 3, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зобов`язавши відповідача продати автомобіль та поділити кошти від продажу автомобіля порівну.
21.11.2024 на адресу суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому представник відповідача за зустрічним позовом просила задовольнити позовні вимоги в частині поділу майна шляхом стягнення частки вартості у спільному майні з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом.
19.03.2025 позивач за зустрічним позовом подала заяву про уточнення (збільшення) позовних вимог, яка за своїм змістом є заявою про зміну предмету позову, та у якій ОСОБА_2 просила:
- у порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на автомобіль марки MAZDA, модель 3, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та гаражний бокс № НОМЕР_2 , ряд № НОМЕР_3 , загальною площею 19,9 кв., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 
- у порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221480201:01:047:0019, площею 0,15га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою : АДРЕСА_2 та на земельну ділянку кадастровий номер 3221480201:01:047:0015, площею 0,17 га, для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю вартості спільного сумісного майна у розмірі 58100,00грн,
- стягнути з відповідача судові витрати.
16.07.2025 позивач за первісним позовом ОСОБА_1 подав до суду заяву про зміну предмету позову, в якій просив в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості частки транспортного засобу - автомобіля марки MAZDA, модель 3, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 в сумі 67850,00 та визнати за ОСОБА_2 право власності на цей транспортний засіб.
У судовому засіданні позивач за первісним позовом та його представник позов з урахуванням зміни предмету підтримали та просили його задовольнити. Проти задоволення позовних вимог за зустрічним позовом заперечували. При цьому зазначили, що відповідно до довідки №100 від 03.06.2021, виданої Гаражно-будівельним кооперативом «Чайка», гаражний бокс № НОМЕР_2 , ряд № НОМЕР_3 в ГБК «Чайка» введений в експлуатацію 08.07.1991 року, тобто до укладення шлюбу із відповідачкою, а тому є особистим майном позивача ОСОБА_1 .
Щодо визнання права власності за ним на земельні ділянки вказав, що заперечує проти такого варіанту розподілу майна, вважає, що вказані земельні ділянки є подільною річчю, а тому підлягають поділу в рівних частках між подружжям.
У судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом - адвокат Лопатюк Ю.С. вказала, що відповідач бажає залишити право власності на автомобіль та гараж за собою. Що стосується земельних ділянок – то ОСОБА_2 вважає що такий варіант поділу коли земельні ділянки залишаться ОСОБА_1 , є найбільш оптимальним з точки зору припинення між сторонами у подальшому будь-яких відносин, оскільки у спільній власності нічого не перебуватиме. Просила задовольнити зустрічну позовну заяву у повному обсязі.
У судовому засіданні 04.12.2025 відповідач за первісним позовом – позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 суду пояснила, що вона постійно користується автомобілем, він їй потрібен, оскільки вона постійно навідується до доньки, яка навчається у іншому місті, та батька, який через похилий вік має вже незадовільний стан здоров`я. Окрім того, оскільки і позивач за первісним позовом і за зустрічним бажають залишити автомобіль у власності ОСОБА_2 то, відповідно, їй потрібен гараж, який був сторонами придбано в той же час, що і автомобіль і призначений для зберігання автомобіля.
Що стосується земельних ділянок – ОСОБА_2 вказала, що немає змоги утримувати ці земельні ділянки, будуватись, обробляти землю. Оскільки відповідач за зустрічним позовом є чоловіком, то він має більше можливостей збудувати на цій земельній ділянці будинок. Просила зустрічну позовну заяву задовольнити.
Представник позивача за первісним позовом у судове засідання призначене на 04.12.2025 та 09.12.2025 не з`явились, просили справу розглянути без її участі, первісний позов просила задовольнити, а у задоволенні зустрічного відмовити.
Відповідач та представник відповідача за первісним позовом у судове засідання 09.12.2025 не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Через канцелярію суду від відповідача надійшла заява із проханням провести судове засідання 09.12.2025 без участі відповідача. У судових дебатах просить у її користування залишити автомобіль та гараж, а у користуванні опонента - земельні ділянки. 
Процесуальні дії суду.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.06.2024 відкрито провадження у даній справі та вирішено її розглядати за правилами загального позовного провадження. 
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.04.2025 передано справу за підсудністю на розгляд Васильківському міськрайонному суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 06.05.2025 справу передано судді Мартинцовій І.О.
Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Мартинцової І.О. справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.06.2025 вжито заходи забезпечення зустрічного позову.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.07.2025 прийнято до розгляду заяву представника позивача за первісним позовом про зміну предмету позову та визначено відповідачу строк для подачі відзиву з урахуванням заяви про зміну предмету позову.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.09.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків суд встановив наступні обставини та дійшов до такого висновку.
Фактичні обставини справи.
15.04.1995 між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Московського р-ну, актовий запис №338(а.с.8).
04 квітня 2024 року рішенням Голосіївського районного суду м. Києва шлюб між сторонами розірвано. (а.с.9-10).
ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі у сторін народилась донька, ОСОБА_4 .(а.с.83).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 виданого 25.11.2008, ОСОБА_1 належить на праві власності автомобіль MAZDA, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Відповідно до висновку експерта №76 від 10.05.2024 визначення вартості колісного транспортного засобу MAZDA 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 ринкова вартість автомобіля на дату оцінки складає 135700,00грн.
Відповідно до довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на:
- гаражний бокс № НОМЕР_2 , ряд № НОМЕР_3 , загальною площею 19,9 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (дата реєстрації права 16.07.2021);
- земельну ділянку з кадастровим номером 3221480201:01:047:0019, площею 0,15га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою : АДРЕСА_2 (дата реєстрації права 04.11.2013).
-земельну ділянку кадастровий номер 3221480201:01:047:0015, площею 0,17 га, для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: АДРЕСА_2 (дата реєстрації права 04.11.2013).
Відповідно до звіту про оцінку майна №7-3/03/2025 земельної ділянки кадастровий номер 3221480201:01:047:0015, площею 0,17 га, що розташована за адресою : АДРЕСА_2 її вартість складає 179500,00грн.(а.с.142-163, Т.1).
Відповідно до звіту про оцінку майна №7-2/03/2025 земельної ділянки кадастровий номер 3221480201:01:047:0019, площею 0,15га , що розташована за адресою : АДРЕСА_2 її вартість складає 158400,00грн.(а.с.165-185, Т.1)
Відповідно до звіту про оцінку майна гаражного боксу № НОМЕР_2 , ряд № НОМЕР_3 , загальною площею 19,9 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 вартість обєкту складає 144100,00грн.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №266843517від 21.07.2021 (а.с.21 Т2) за 16.07.2021 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на гаражний бокс № НОМЕР_2 , ряд № НОМЕР_3 , загальною площею 19,9 кв.м, який розташований за адресою: м. Київ, «Чайка», гаражно-будівельний кооператив, гараж НОМЕР_2 , по Проспекту Науки 51. Пістава для державної реєстрації: довідка серія та номер 100, виданий 03.06.2021 ГБК «Чайка».
Відповідно до довідки 100, виданої 03.06.2021 ГБК «Чайка» ОСОБА_1 є власником гаражного боксу № НОМЕР_2 , ряд № НОМЕР_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , ряд № НОМЕР_3 в ГБК «Чайка» побудований господарчим способом та введений в експлуатацію 08.07.1991.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
Положеннями статті 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до частин першої, другої статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.
Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними у період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 24 травня 2017 року в справі № 6-843цс17, Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року в справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).
Відповідно до частини першої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до частини першої статті 370 ЦК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно з частиною третьою статті 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.
Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (абзаци перший і другий частини другої статті 364 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.
Відповідно до частин першої, другої, четвертої, п`ятої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Положення частини п`ятої статті 71 СК України не вимагають обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач.
Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постанові від 03 лютого 2020 року в справі № 235/5146/16 (провадження № 61-37616св18).
З огляду на зазначені норми матеріального права, за загальним правилом, поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).
Судам, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна.
До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.
У судовому засіданні позивач на представник позивача за первісним позовом вказували, що спірний гараж є особистою власністю ОСОБА_5 оскільки від був збудований та введений в експлуатацію у 1991 році, що підтверджується довідкою №100 від 03.06.2021, виданої Гаражно-будівельним кооперативом «Чайка», яка стала підставою для реєстрації права власності на гараж.
Оцінюючи вказані доводи суд зазначає наступне.
За змістом частини першої статті 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.
Відповідно до частин першої та другої статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.
На момент розгляду зазначеної справи суд враховує, що право власності на зазначений гараж зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як на нерухоме майно.
За змістом частини першої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).
Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.
Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про кооперацію» визначено, що обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.
На підставі частин першої та другої статті 19-1 Закону України «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно.
У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.
Отже, відповідно до статті 182 ЦК України та Закону України «Про кооперацію» право власності на майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідного до закону.
У постанові від 23 травня 2018 року в справі № 640/11441/15 Верховний Суд дійшов висновку, що внесені подружжям в період шлюбу пайові внески, а після повного внесення паю - наданий у користування гараж є спільною сумісною власністю подружжя. Оскільки гараж є неподільним майном, у разі спору між подружжям питання про залишення гаража одному з них і присудження грошової компенсації за частку в майні іншому розв`язується з урахуванням правил шлюбно-сімейного законодавства.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст. 76, 77 ЦПК України)Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. ст. 79, 80 ЦПК України)
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України).
Надаючи оцінку наявним у справі доказам суд зазначає, що позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 не доведено належними, достатніми та допустимими доказами його право особистої приватної власності на спірний гараж. Право власності на цей об`єкт відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №266843517від 21.07.2021 (а.с.21 Т2) зареєстровано 16.07.2021, тобто у період шлюбу між сторонами.
Разом з тим, зі змісту довідки №100 від 03.06.2021, виданої Гаражно-будівельним кооперативом «Чайка» 03.06.2021 вбачається, що ОСОБА_1 є власником гаражного боксу № НОМЕР_2 ряд № НОМЕР_3 в ГБК "Чайка". 
Гаражний бокс побудований господарським способом та введено в експлуатацію 08.07.1991.
Позивачем за первісним позовом суду не надано доказів, що спірний гараж збудовано ним за власні кошти до укладення шлюбу. Суду акт введення в експлуатацію гаража, з якого можна було б встановити такі обставини позивачем не надано. Довідка ГБК "Чайка" не є належним, достатнім та допустимим доказом на підтвердження факту набуття позивачем права власності на спірне майно.
Відтак, на переконання суду презумпцію спільної сумісної власності на спірний гараж ОСОБА_1 не спростовано. 
Отже до спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить наступне майно:
-- автомобіль MAZDA 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; 
-- гаражний бокс № НОМЕР_2 , ряд № НОМЕР_3 , загальною площею 19,9 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
- земельна ділянка з кадастровим номером 3221480201:01:047:0019, площею 0,15га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою : АДРЕСА_2 .
-земельна ділянка кадастровий номер 3221480201:01:047:0015, площею 0,17 га, для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Оскільки і позивач за первісним позовом і позивач за зустрічним позом просили у порядку поділу залишити автомобіль у власності ОСОБА_2 суд вбачає підстави для задоволення позовних заяв у цій частині.
Оскільки гараж є річчю неподільною, а право власності на автомобіль у порядку поділу майна залишається за ОСОБА_2 , їй належить виділити у власність також і гараж.
Щодо визнання права власності за ОСОБА_1 на земельні ділянки суд не вбачає підстав для задоволення зустрічного позову в цій частині, оскільки земельні ділянки є подільною річчю, а тому підлягають поділу між сторонами в рівних частках.
Відтак з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 належить стягнути різницю вартості спільного сумісного майна у сумі 139900грн. виходячи із такого розрахунку: 1/2 (вартість автомобіля 135700,00грн + вартість гаража 144100,00грн). 
Оскільки позивач за первісним позовом звільнений від сплати судового збору, а зустрічний позов задоволено частково, відповідно до ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом підлягає судовий збір у сумі 3379,00 гривень.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 81, 141, 259, 265, 273 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.
Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.
У порядку поділу спільного майна подружжя виділити у власність ОСОБА_2 :
-автомобіль марки MAZDA, модель 3, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_6 чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
-гаражний бокс № НОМЕР_2 , ряд № НОМЕР_3 , загальною площею 19,9 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
-1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 3221480201:01:047:0019, площею 0,15га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 .
-1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер 3221480201:01:047:0015, площею 0,17 га, для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

У порядку поділу спільного майна подружжя виділити у власність ОСОБА_1 :
-1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 3221480201:01:047:0019, площею 0,15га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 .
-1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер 3221480201:01:047:0015, площею 0,17 га, для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю вартості часток у спільному майні подружжя у сумі 139900 (сто тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот) гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3379,00 (три тисячі триста сімдесят девять) гривень судового збору.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .
Повний текст рішення складено 14.01.2026.

Суддя Мартинцова І.О.