Номер провадження: 33/813/412/26
Номер справи місцевого суду: 522/15172/24 
Головуючий у першій інстанції Іоніді К. В. 
Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2026 року м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А., в порядку підготовки до розгляду апеляційної скарги захисника Горобівського Івана Григоровича в інтеерсах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 30 вересня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 30.09.2024 ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір в дохід держави у сумі 605,60 грн. 
06.12.2025 захисник Горобівський І.Г. в інтересах ОСОБА_1 вперше звернувся до суду засобами поштового зв`язку з апеляційною скаргою, яка, серед іншого, містила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м.Одеси від 30.09.2024.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку захисник зазначив, що:
- ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні та не знав про наявність судового рішення щодо нього;
- в протоколі про адміністративне правопорушення вказано адресу проживання ОСОБА_1 , однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази надсилання повісток за цією адресою. Повістка про виклик із датою судового засідання, як того вимагає закон, особі що притягається до адміністративної відповідальності, не надходила. ОСОБА_1 будь-яких повідомлень, у тому числі через застосунок «Viber» - не отримував;
- ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем та, починаючи з 10.09.2024 по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , що є обставиною, яка ускладнювала можливість отримання інформації по справі та наступного апеляційного оскарження судового рішення;
- про наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_1 довідався лише 26.11.2025 від свого захисника - адвоката Горобівського І.Г., який того ж дня ознайомився з текстом оскаржуваної постанови та матеріалами відеозапису, отримавши лист Приморського районного суду міста Одеси за допомогою засобів поштового зв`язку. При цьому звернута увага, що апеляційна скарга подана в межах 10 днів з моменту отримання листа Приморського районного суду м.Одеси.
Постановою Одеського апеляційного суду від 30.12.2025 у задоволенні вказаного клопотання захисника Горобівського І.Г. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне скарження постанови Приморського районного суду м.Одеси від 30.09.2024 відмовлено. Апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала (а.с.59-60). При цьому, апеляційний суд враховав, що пропущений строк на апеляційне оскарження судового рішення є значним, поважних причин пропуску строку на оскарження постанови Приморського районного суду м.Одеси від 30.09.2024 судом не встановлено. 
30.12.2025 копії вказаної постанови Одеського апеляційного суду направлені стороні захисту на електронну адресу захисника та до електронного кабінету ОСОБА_1 в підсистемі «Електронний Суд» (а.с.61).
31.12.2025 постанова Одеського апеляційного суду від 30.12.2025 доставлена ОСОБА_1 до електронного кабінету (а.с.61 зворот).
09.01.2026 захисник Горобівський І.Г. в інтересах ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» повторно скерував до суду апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 30.09.2024, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку захисник послався на аналогічні обставини, що вже були зазначені ним в первинній апеляційній скарзі, що зареєстрована судом 09.12.2025, зазначивши про помилковість висновків Одеського апеляційного суду, що викладені у постанові від 30.12.2025, та обґрунтованість причин для поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначених в апеляційній скарзі від 06.12.2025.
15.01.2026 справа надійшла до Одеського апеляційного суду, де в той же день визначено склад суду в особі головуючого судді Артеменка І.А.
Дослідивши матеріали справи, доводи клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про повернення апеляційної скарги з клопотанням про поновлення строку особі, яка її подала, з таких підстав.
Насамперед, слід зазначити, що право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28.05.1985 у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави поновлення пропущеного строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007 та «Трух проти України» від 14.10.2003).
У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності). При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи. Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та N 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21.12.2010).
За положеннями ч.2 ст.7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.2 ст.287 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в порядку, визначеному КУпАП.
Так, згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Отже, за положеннями ст.294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду або ознайомлення з її текстом. Правом на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та захисник в її інтересах розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону. 
Аналізуючи зміст клопотання про поновлення строку сторони захисту, апеляційний суд дійшов висновку, що в обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянтом наведено аналогічні причини, які вже були предметом розгляду та оцінки апеляційного суду і за результатом розгляду яких постановлено судове рішення. Нових доводів в обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку у клопотанні не наведено, що свідчить про повторне порушення перед судом апеляційної інстанції питання, що вже вирішено.
Так, постановою Одеського апеляційного суду від 30.12.2025 викладені захисником Горобівським І.Г. підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м.Одеси від 30.09.2024 визнані неповажними, а тому у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст.294 КУпАП повернуто апелянту.
Відповідно до ч.10 ст.294 КУпАП постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Відтак, постанова апеляційного суду від 30.12.2025 набрала законної сили і не може бути оцінена апеляційном судом під час повторного звернення з апеляційною скаргою.
Повторне звернення до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав, що вже оцінювались судом, не передбачено положеннями чинного КУпАП. Повторна оцінка вказаних доводів буде порушенням принципу остаточності рішення «res judicata» (п.1 ст.44 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).
Враховуючи, що постановою Одеського апеляційного суду від 30.12.2025 відмовлено захиснику Горобівському І.Г. в інтересах ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження та визнано неповажними причини пропуску зазначеного строку, які є тотожними з викладеними у клопотанні про поновлення строку від 09.01.2026, то у суду відсутні повноваження повторно надавати оцінку обставинам, з якими сторона захисту пов`язує поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження та які вже були предметом дослідження суду апеляційної інстанції. Інших обставин захисником не зазначено. 
В іншому випадку, зазначене призвело б до переоцінки обставин, щодо яких апеляційний суд вже висловив свою позицію.
Приймаючи до уваги, що чинне законодавство не передбачає можливості повторного звернення та розгляду судом одних і тих самих клопотань, заявлених у тій самій справі, з тих самих підстав та з аналогічним обґрунтуванням, за результатом розгляду яких вже постановлено судове рішення, яке є чинним, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку повернути захиснику, як таку, що подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, в поновленні якого судом вже було відмовлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м.Одеси від 30 вересня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, подану захисником Горобівським Іваном Григоровичем в інтересах ОСОБА_1 , - повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя            І.А.Артеменко