ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий у першій інстанції: Щавінський В.Р.,
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2026 року Справа № 320/38467/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді Епель О.В., 
суддів: Беспалов О.О., Карпушова О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1 

до Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_2 

про визнання протиправним та скасування рішення, 
зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.
1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (Відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Відповідач 2), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняте за результатами медичного огляду ВЛК26/22/516 від 12.06.2024 та оформлене Довідкою №11/12881 від 19.06.2024 про визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби.
- зобов?язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів про виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов?язаних за станом здоров?я.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначав, що за станом здоров?я він є непридатний до військової служби та знятий з військового обліку військовозобов?язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 з 04.03.2022. Однак, 03.07.2024 його направлено на медичне обстеження та на підставі довідки №11/12881 від 19.06.2024 визнано придатним до військової служби. Позивач вважає, що військово-лікарську комісію проведено з порушенням процедури та прийнято незаконне рішення, оскільки таке рішення було прийнято фактично без проведення медичного огляду та без врахування його реального стану здоров`я, зокрема: проблеми з ниркою, ожиріння III степені, хвороба цукровий діабет більше 80 - моль, проблеми з ногою.
2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Позивач з військового обліку не виключався. Позивачем не подано доказів, що після отримання довідки ВЛК від 04.03.2022, він дотримався порядку постановки та зняття з військового обліку або що медичні документи, якими він визнаний непридатним до проходження військової служби, не були розглянуті Відповідачем при вчиненні дій, що оскаржуються.
Крім того, суд зазначив, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на п. 3.13 глави 3 розділу II Положення № 402.
3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову, якою позовні вимоги - задовольнити повністю, наполягаючи на тому, що він був виключений з військового обліку, посилаючись на наявні у матеріалах справи довідки.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, Апелянт також зазначає, що суд безпідставно надав перевагу формальній відсутності відмітки у військово-обліковому документі щодо виключення з військового обліку. Відзначає, що на осіб, знятих з військового обліку не поширюються обов`язки щодо оновлення даних та проходження ВЛК.
Також Апелянт посилається на ігнорування судом факту неодноразового перетину державного кордону як особою, яка визнана непридатною до військової служби з виключенням з військового обліку та протиправність направлення його на ВЛК, оскільки він не є військовозобов`язаним.
Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що особи, які були визнані непридатними до військової служби з виключення з військового обліку не підлягають повторному переогляду. Стверджує, що судом не було перевірено законність висновку ВЛК в межах дотримання процедури, повноти та об`єктивності огляду. Посилається на ігнорування анамнезу та наявних медичних документів, невідповідність висновку ВЛК об`єктивному стану здоров`я Апелянта та вимогам Розкладу хвороб.
Також Апелянт покликається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18.
З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2025 та від 09.09.2025 відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.
6. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2025 у Апелянта було витребувано копію його військово-облікових документів у паперовій формі (тимчасового посвідчення військовозобов`язаного).
7. На виконання зазначеної ухвали суду, ОСОБА_1 повідомив, що про неможливість надання витребуваних судом документів з огляду на їх втрату.
8. 31.12.2025 Позивачем долучено до матеріалів справи копію консультатційного висновку за формою № 028/с від 10.07.2025.
9. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.
10. Обставини справи, установлені судом.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з 04.03.2022 ОСОБА_1 визнаний військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 від 04.03.2022.
03.07.2024 Позивач прибув за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 для оновлення даних відповідно до закону.
Рішенням Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформленим довідкою від 19.06.2024, ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Вважаючи рішення Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняте за результатами медичного огляду ВЛК26/22/516 від 12.06.2024 та оформлене Довідкою №11/12881 від 19.06.2024, Позивач звернувся з вказаним позовом до суду.
11. Нормативно-правове обґрунтування.
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює та визначає Закон України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №2232).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2232, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно із частинами другою, третьою статті 1 Закону №2232, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону №2232 військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до частини десятої статті 2 Закону №2232 та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі Положення №402).
Положенням №402 врегульовано процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями.
Так, відповідно до пунктів 1.2-1.3 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;
встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Основними завданнями військово-лікарської експертизи є: добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України; аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я; контроль за організацією і станом лікувально-оздоровчої роботи серед призовників, аналіз результатів і розроблення пропозицій із удосконалення цієї роботи; контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності (далі - заклади охорони здоров`я (установи) та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово-лікарської експертизи; надання методичної та практичної допомоги з питань військово-лікарської експертизи військово-лікарським комісіям, закладам охорони здоров`я (установам); визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Міністерства оборони України вимог щодо стану здоров`я призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, резервістів для найдоцільнішого використання їх на військовій службі; визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням; проведення наукової роботи з питань військово-лікарської експертизи; підготовка кадрів для військово-лікарських комісій; формування висновку про необхідність забезпечення особи з обмеженнями повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) за формою, наведеною в додатку до Порядку забезпечення допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) або з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані такі засоби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2012 №321.
Згідно з пунктом 1.2. розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3). Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).
За абзацом 2 підпункту «б» пункту 20.3 глави 20 розділу II Положення при медичному огляді військовослужбовців та інших осіб ВЛК приймаються постанови такого змісту, зокрема: «Непридатний»: до військової служби з виключенням з військового обліку.
Відповідно до п. 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою КМУ від 7 грудня 2016 р. № 921, персонально-якісний облік призовників і військовозобов`язаних ведеться районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки шляхом обліку персональних та службових даних призовників і військовозобов`язаних, які узагальнюються в особових справах призовників або в облікових картках військовозобов`язаних та реєструються в Єдиному державному реєстрі військовозобов`язаних.
Взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки здійснюється за їх особистої присутності. При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 16 цього Порядку.
Про взяття призовників і військовозобов`язаних на військовий облік, зняття та виключення з нього в їх військово-облікових документах проставляються відповідні відмітки.
У разі відсутності у призовників і військовозобов`язаних військово-облікових документів районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки беруть їх на військовий облік, знімають або виключають з нього лише після відновлення зазначених документів.
Відповідно до п. 81 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 р. № 1487, в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пунктах 15, 15-1 цього Порядку). При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 20 цього Порядку.
Районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, органи СБУ, відповідні підрозділи розвідувальних органів беруть на військовий облік, знімають або виключають з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у яких відсутні військово-облікові документи, лише після відновлення зазначених документів.
Висновки суду апеляційної інстанції.
12. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що перевірка рішення регіональної ВЛК на предмет того, чи дотримані всі умови та критерії, передбачені Положенням № 402 при проведенні медичного огляду військового, належить до функцій Центральної ВЛК. 
13. Так, Положенням № 402 передбачено, що саме ЦВЛК має право, зокрема переглядати, скасовувати, відміняти постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України , тобто таке питання відносить до дискреції суб`єкта владних повноважень.
14. Відтак, колегія суддів не надає оцінку доводам Апелянта щодо протиправності висновку комісії про придатність до військової служби за результатами аналізу анамнезу та медичних документів щодо стану здоров`я. Предметом розгляду у цій справі є дії Відповідача та прийняте ним рішення у спірних правовідносинах. 
15. Аналізуючи доводи Апелянта, судова колегія відзначає, що відмовляючи у позові, суд першої інстанції зазначив, зокрема, що Відповідач має дискреційні повноваження щодо надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на п. 3.13 глави 3 розділу II Положення № 402, а суд  не вправі перебирати на себе повноваження цього органу щодо визначення наявності або відсутності певного діагнозу у Позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження.
16. Дійсно, у цьому контексті варто звернути увагу на постанову від 10 лютого 2022 року у справі № 160/7153/20 у якій Верховний Суд наголосив, що перевірка правильності прийнятого військово-лікарською комісією рішення виключно за медичними показниками не входить до компетенції адміністративного суду.
Адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною другою статті 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
17. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 12 лютого 2021 року у справі № 820/5570/16 від 12 червня 2020 року у справі № 810/5009/18 про те, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду суду касаційної інстанції.
18. Дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення статті 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.
19. Отже, питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у Позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.04.2025 у справі № 160/31586/23.
20. Разом з тим, ОСОБА_1 ані в суді першої, ані апеляційної інстанції, не зазначав жодних доводів щодо протиправності висновку військово-лікарської комісії з огляду на порушення процедури її проведення, допущені комісією.
21. Аналізуючи доводи Апелянта щодо відсутності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки підстав для направлення ОСОБА_1 для проходження військово-лікарської комісії, колегія суддів приходить до висновку про їх необґрунтованість, оскільки обов`язковий медичний огляд громадян України проводиться на виконання ч. 13 ст. 2 Закону №2232-XII. 
22. Та обставина, що у 2022 році Апелянт був визнаний непридатним до несення військової служби та підлягав зняттю з військового обліку не спростовує правильність висновків суду першої інстанції, оскільки надані Позивачем документи не містять відмітки про виключення його із військового обліку, як це передбачено п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону № 2232-XII у разі визнання непридатним до військової служби, у зв`язку з чим останній і був направлений для проходження військово-лікарської комісії. Також у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджували б, що після отримання довідки ВЛК від 04.03.2022, він дотримався порядку постановки та зняття з військового обліку. 
23. Разом з тим, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2025 у Апелянта було витребувано копію його військово-облікових документів у паперовій формі (тимчасового посвідчення військовозобов`язаного) у яких, як зазначає Апелянт, наявна відмітка про виключення його з військового обліку. Однак, витребувані судом документи Позивачем не надано, натомість ОСОБА_1 повідомив про втрату тимчасового посвідчення військовозобов`язаного. Належних і допустимих у розумінні ст.ст. 73-74 КАС України доказів, які такі обставини підтверджують не було надано ані до суду першої, ані апеляційної інстанції. 
При цьому, апеляційний суд відзначає, що відповідно до п. 81 Порядку № 1487 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, знімають або виключають з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у яких відсутні військово-облікові документи, лише після відновлення зазначених документів.
24. Отже, позовна вимога щодо зобов?язання ІНФОРМАЦІЯ_2 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів про виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов?язаних за станом здоров?я є передчасною.
25. Твердження Апелянта про те, що він безперешкодно виїжджав за межі кордону України не спростовує висновків суду першої інстанції з огляду на викладене вище. Позаяк, право перетинати кордон України мають право також чоловіки віком 18-60 років, на утриманні яких перебуває 3 і більше дітей віком до 18 років, які самостійно виховують дитину/дітей до 18 років та в інших випадках, передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року.
26. Також відсутні правові підстави для врахування та надання правової оцінки консультаційному висновку спеціаліста від 10.07.2025, оскільки такий висновок не був предметом оцінки військово-лікарської комісії, а відтак не стосується предмету доказування безпосередньо у цій справі. 
27. Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
28. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено правильне рішення про задоволення позовних вимог, втім допущено помилку в частині мотивів прийняття такого рішення, а тому мотивувальна частина оскаржуваного рішення підлягає зміні.
29. Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
30. Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення а рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року - без змін.
31. Розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 09 лютого 2026 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.О. Беспалов

О.В. Карпушова