ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ

_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 "08" січня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/4066/25	
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,
секретар судового засідання Шпак І.А.,
за участю представників сторін:
від позивача: Чабан І.А.,
від відповідача: Рукицька І.Л., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державного підприємства "МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ "ЧОРНОМОРСЬК" до відповідача: Державного підприємства "АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ УКРАЇНИ" в особі філії "ДНОПОГЛИБЛЮВАЛЬНИЙ ФЛОТ" Державного підприємства "АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ УКРАЇНИ" про стягнення 381730,64 грн заборгованості,
зазначає наступне:
Державне підприємство "МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ "ЧОРНОМОРСЬК" (надалі – ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК", Позивач) використовуючи підсистему “Електронний суд” Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення з Державного підприємства "АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ УКРАЇНИ" в особі філії "ДНОПОГЛИБЛЮВАЛЬНИЙ ФЛОТ" Державного підприємства "АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ УКРАЇНИ" (надалі – ДП "АМПУ", Відповідач) 381730,64 грн заборгованості.
Фактичними підставами звернення із позовом до суду визначено те, що ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" надано в постійне користування земельну ділянку із внесенням відомостей до державних реєстрів, втім на відповідній земельній ділянці розташовано майно Відповідача, тобто фактичним користувачем земельної ділянки є саме Відповідач. 
Однак, Позивач як особа, котрій надано право постійного користування земельною ділянкою, вимушений сплачувати земельний податок, не дивлячись на фактичне використання земельної ділянки іншою особою. 
Відтак, ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" зазначає про сплату земельного податку упродовж 04.07.2023 – 31.08.2025 сукупним розміром 381730,64 грн за земельну ділянку, котру використовує Відповідач. 
Вказане, за посиланням ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК", наділяє правом звернення із позовом про стягнення з ДП "АМПУ" 381730,64 грн безпідставно збережених коштів.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 06.10.2025 позовній заяві ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" присвоєно єдиний унікальний номер судової справи – 916/4066/25 та визначено суддю Гута С.Ф. для її подальшого розгляду. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.10.2025 прийнято позовну заяву ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4066/25, визнано справу малозначною та постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11 листопада 2025 року.
29 жовтня 2025 року до господарського суду надійшов відзив ДП "АМПУ" на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.
Обґрунтовуючи підстави, які суд має врахувати при ухваленні рішення у справі, посилається на те, що: 
На земельній ділянці розташоване майно як Позивача, так і Відповідача; 
Власником відповідної земельної ділянки, що перебуває на праві постійного користування у ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК", є держава в особі Одеської обласної державної адміністрації;
Те, що внаслідок поділу земельної ділянки із кадастровим номером 5110800000:03:001:0663 утворено земельну ділянку – 5110800000:03:001:0902, площею 1,5566 га. При цьому через вказану земельну ділянку пролягає залізничний шлях;
ДП "АМПУ" не є ані власником, ані постійним землекористувачем відповідної земельної ділянки, відтак, не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку.
02 листопада 2025 року ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" реалізовано право на подачу відповіді на відзив, в якій посилається на те, що після передачі Відповідачу об`єктів за актом приймання-передачі, сформовано нову земельну ділянку, на якій розміщено майно Відповідача. При цьому, Відповідачем не здійснено державної реєстрації права використання земельної ділянки, не дивлячись на її фактичне використання упродовж спірного періоду.
07 листопада 2025 року ДП "АМПУ" представлено заперечення на відповідь на відзив, в яких підтримує викладену у відзиві позицію щодо відсутності правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.
Серед іншого посилається на відсутність можливості здійснити реєстрацію права користування земельною ділянкою, адже остання зареєстрована саме за ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК", котрим не здійснено достатніх дій щодо припинення права постійного користування.
Просить суд врахувати висновки Верховного Суду, викладені у постанові у справі № 910/8162/24, щодо аналогічного предмету та підстав позову.
Призначене на 13.10.2025 судове засідання не відбулось у зв`язку із оголошенням системою цивільної оборони у місті Одесі та Одеській області повітряної тривоги.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.11.2025 призначено розгляд справи на 25 листопада 2025 року.
Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.11.2025 оголошено перерву в судовому засіданні до 23 грудня 2025 року.
18 грудня 2025 року ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" представлено клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.12.2025 відкладено розгляд справи на 08 січня 2026 року.
Частинами 1 та 2 статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
В свою чергу, частиною 3 статті 2 ГПК України встановлено, що одним із основних засад (принципів) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Відповідно до положень статті 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.
Згідно із приписами статті 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку “розумності строку” розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
Європейський суд щодо тлумачення положення “розумний строк” в рішенні у справі “Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства” роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Кузнецов та інші проти Російської Федерації” зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи “Серявін та інші проти України”, “Проніна проти України”), з якої випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи вищенаведене, з метою дотримання принципів диспозитивності, змагальності сторін, рівності сторін перед законом та судом, враховуючи важливість справи для її учасників, а також з метою надання можливості сторонам реалізувати права на викладення позиції у справі та на участь в судовому засіданні, господарським судом здійснювався розгляд справи в межах розумного строку.
07 січня 2026 року ДП "АМПУ" представлено заперечення на клопотання про долучення доказів.
Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.01.2026 з метою повного та всебічного розгляду справи долучено додані до клопотання ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" від 18.12.2025 докази.
В процесі розгляду даної справи Господарським судом Одеської області, у відповідності до пункту 4 частини 5 статті 13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. 
Представник ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" підтримував заявлені позовні вимоги та наполягав на задоволенні позову в повному обсязі, представник ДП "АМПУ" натомість заперечував проти задоволення заявлених вимог та наполягав на відмові у задоволенні позову. 
08 січня 2026 року у судовому засіданні судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення. Повідомлено, що повне рішення буде складено 13 січня 2026 року. 
Приписами статті 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, суд встановив: 
Відповідно до представленого Державного акту на право постійного користування землею, виданого 16.09.1998, Серія – ОД ІІ № 004798, ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" надано на праві постійного користування земельну ділянку площею 4,21 га.
Відповідно до представленого витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.07.2020 № 215312127 земельна ділянка із кадастровим номером 5110800000:03:001:0663, площею 2,6785 га, перебуває у державній власності, власник – Одеська обласна державна адміністрація. За ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою на підставі Державного акту на право постійного користування землею, виданого 16.09.1998, Серія – ОД ІІ № 004798. 
Відповідно до представленого витягу з Державного земельного кадастру від 03.12.2019 земельна ділянка із кадастровим номером 5110800000:03:001:0663 площею 2,6785 га, розташована за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 2.
Наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 11.05.2023 № 389 ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" наказано безоплатно передати з балансу, а ДП "АМПУ" прийняти на окремий баланс філії «Днопоглиблювальний флот» об`єкти права державної власності згідно з переліком, наведеним у додатках (надалі – Наказ).
04 липня 2023 року між ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" та ДП "АМПУ" складено акт приймання-передачі майна, за яким об`єкти майна, що належать на праві господарського відання ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК", фактично розміщені за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Сухолиманська, 80, передаються з балансу ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" (сфера управління Міністерство розвитку територій, громад та інфраструктури) на окремий баланс ДП "АМПУ" за наведеним переліком (надалі – Акт приймання-передачі).
31 серпня 2023 року ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" звернулось до ДП "АМПУ" із листом, в якому посилаючись на Наказ та складений Акт приймання-передачі, те, що об`єкти нерухомого майні розташовані на земельній ділянці, що знаходиться на праві постійного користування у ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК", потребують відшкодування (компенсації) земельного податку шляхом укладання відповідного Договору, просить надати документи за переліком.
16 жовтня 2023 року Одеською обласною державною адміністрацією прийнято розпорядження про надання ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 5110800000:03:001:0663, яка перебуває в постійному користуванні у ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК".
Відповідно до представленого витягу з Державного земельного кадастру від 25.10.2023 земельна ділянка із кадастровим номером 5110800000:03:001:0902, розташована за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Транспортна, вул. Транспортна, 2, створена в результаті поділу земельної ділянки із кадастровим номером 5110800000:03:001:0663.
Відповідно до представленого витягу з Державного реєстру речових прав від 02.11.2023 № 352770507 земельна ділянка із кадастровим номером 5110800000:03:001:0902, площею 1,5566 га, перебуває у державній власності, власник – Одеська обласна державна адміністрація. За ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою на підставі Державного акту на право постійного користування землею, виданого 16.09.1998, Серія – ОД ІІ № 004798.
09 листопада 2023 року ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" звернулось до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України із листом, в якому посилаючись на Наказ та складений Акт приймання-передачі, просить надати погодження щодо добровільної відмови від права постійного користування земельною ділянкою (кадастровий номер 5110800000:03:001:0902), загальною площею 1,5566 га, на якій розташоване майно Відповідача.
04 грудня 2023 року ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" звернулось до ДП "АМПУ" із листом, в якому посилаючись на те, що об`єкти нерухомого майна належать Відповідачу та розташовані на земельній ділянці, що знаходиться на праві постійного користування у ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК", надсилає Відповідачу на підписання Договір про відшкодування (компенсацію) земельного податку на земельну ділянку (кадастровий номер 5110800000:03:001:0902).
04 квітня 2024 року Міністерством розвитку громад, територій та інфраструктури України у відповідному листі погоджено ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" добровільну відмову від права постійного користування земельною ділянкою (кадастровий номер 5110800000:03:001:0902), загальною площею 1,5566 га.
23 квітня 2024 року ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" звернулось до ДП "АМПУ" із листом, в якому посилаючись на те, що об`єкти нерухомого майна належать Відповідачу та розташовані на земельній ділянці, що знаходиться на праві постійного користування у ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК", просить підписати Договір про відшкодування (компенсацію) земельного податку на земельну ділянку (кадастровий номер 5110800000:03:001:0902).
24 квітня 2024 року ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" звернулось до Одеської обласної державної адміністрації із листом, в якому посилаючись на Наказ та Акт приймання-передачі, те, що об`єкти нерухомого майна належать Відповідачу та розташовані на земельній ділянці, що знаходиться на праві постійного користування у ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК", просить припинити право постійного користування земельною ділянкою (кадастровий номер 5110800000:03:01:0902) та прийняти відповідне рішення про припинення права постійного користування щодо вищевказаної земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України.
07 травня 2024 року Одеською обласною державною адміністрацією у листі повідомлено про відсутність правових підстав для погодження відповідної відмови від права постійного користування земельною ділянкою (кадастровий номер 5110800000:03:01:0902).
21 травня 2024 року ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" звернулось до Одеської обласної державної адміністрації із листом, в якому посилаючись на Наказ та Акт приймання-передачі, те, що об`єкти нерухомого майна належать Відповідачу та розташовані на земельній ділянці, що знаходиться на праві постійного користування у ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК", просить припинити право постійного користування земельною ділянкою (кадастровий номер 5110800000:03:01:0902) та прийняти відповідне рішення про припинення права постійного користування щодо вищевказаної земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України.
19 червня 2024 року Одеською обласною державною адміністрацією у листі повідомлено ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК", що має місце інша правова підстава для припинення прав на земельну ділянку.
07 серпня 2024 року ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" звернулось до ДП "АМПУ" із листом, в якому посилаючись на Наказ та Акт приймання-передачі, те, що об`єкти нерухомого майна належать Відповідачу та розташовані на земельній ділянці, що знаходиться на праві постійного користування у ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК", просить надати ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" підтверджуючі документи щодо переоформлення права постійного користування земельною ділянкою (кадастровий номер 5110800000:03:001:0902) загальною площею 1,5566 га, під об`єктами нерухомого майна Відповідача.
06 листопада 2024 року ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" звернулось до Одеської обласної державної адміністрації із листом, в якому посилаючись на Наказ та Акт приймання-передачі, те, що об`єкти нерухомого майна належать Відповідачу та розташовані на земельній ділянці, що знаходиться на праві постійного користування у ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК", повідомляє, що щомісячно здійснює сплату земельного податку, що завдає збитків, у зв`язку із чим просить надати ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" підтверджуючі документи щодо переоформлення права постійного користування земельною ділянкою (кадастровий номер 5110800000:03:001:0902) під об`єктами нерухомого майна Відповідача, а у разі не здійснення Відповідачем, відповідно до вимог чинного земельного законодавства України переоформлення права постійного користування вищевказаною земельною ділянкою, просить вжити заходів щодо реєстрації в органах Державної реєстрації речового права - права постійного користування земельною ділянкою за Відповідачем.
26 листопада 2024 року Одеською обласною державною адміністрацією у листі повідомлено ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК", що припинення прав не земельну ділянку має відбуватися нерозривно з процедурою оформленій речових прав нового власника нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, що перебуває на праві постійного користування.
24 лютого 2025 року ДП "АМПУ" звернулось до Одеської обласної державної адміністрації із листом, в якому посилаючись на Наказ та Акт приймання-передачі, те, що об`єкти нерухомого майна належать Відповідачу та розташовані на земельній ділянці, що знаходиться на праві постійного користування у ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК", просить видати розпорядження щодо передачі Відповідачу в постійне користування земельну ділянку площею 1,5566 га з кадастровим номером 5110800000:03:001:0902 для розміщення та експлуатації будівель споруд морського транспорту.
10 березня 2025 року Одеською обласною державною адміністрацією у листі із посиланням на статтю 116 ЗК України відмовлено ДП "АМПУ" у наданні відповідної земельної ділянки у постійне користування.
25 березня 2025 року ДП "АМПУ" звернулось до ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" із листом, в якому посилаючись на те, що на теперішній час право постійного користування земельною ділянкою площею 1,5566 га, кадастровий номер 5110800000:03:001:0902, на якій розташовані об`єкти нерухомості, інші будівлі та споруди, які знаходяться на праві господарського віддання у Відповідача, оформлено за ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК", просить вирішити питання щодо направлення до Одеської обласної військової адміністрації заяви про припинення права постійного користування вказаною земельною ділянкою за ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК".
30 липня 2025 року Одеською обласною державною адміністрацією у листі повідомлено ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК", що припинення прав не земельну ділянку має відбуватися нерозривно з процедурою оформленій речових прав нового власника нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, що перебуває на праві постійного користування.
Відповідно до наявної Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.05.2024 № 379312160, 22 листопада 2018 року зареєстровано право власності за Державою в особі Міністерства інфраструктури України на відповідне майно та 20 жовтня 2023 року право господарського відання за Відповідачем на підставі Наказу від 11.05.2023 № 389.
Вказане у витязі майно розташоване за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Сухолиманська, 80.
09 липня 2025 року ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" звернулось до Одеської обласної державної адміністрації із листом, в якому посилаючись на Наказ та Акт приймання-передачі, те, що об`єкти нерухомого майна належать Відповідачу та розташовані на земельній ділянці, що знаходиться на праві постійного користування у ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК", просить видати розпорядження щодо передачі Відповідачу в постійне користування земельну ділянку площею 1,5566 га з кадастровим номером 5110800000:03:001:0902 для розміщення та експлуатації будівель споруд морського транспорту.
22 серпня 2025 року ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" звернулось до Одеської обласної державної адміністрації із листом, в якому посилаючись на Наказ та Акт приймання-передачі, те, що об`єкти нерухомого майна належать Відповідачу та розташовані на земельній ділянці, що знаходиться на праві постійного користування у ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК", просить видати розпорядження щодо передачі Відповідачу в постійне користування земельну ділянку площею 1,5566 га з кадастровим номером 5110800000:03:001:0902 для розміщення та експлуатації будівель споруд морського транспорту.
07 листопада 2025 року Одеською обласною державною адміністрацією прийнято розпорядження про припинення право постійного користування земельною ділянкою ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" з кадастровим номером 5110800000:03:001:0902, загальною площею 1,5566 га, цільове призначення 12.02 - для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 2. 
17 листопада 2025 року проведено державну реєстрацію відмови ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" від добровільного права користування земельною ділянкою з кадастровим номером 5110800000:03:001:0902.
ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" представлено податкові декларації з плати за землю (земельний податок) за 2023,2024 та 2025 роки (за посиланням Позивача упродовж 04.07.2023 – 31.08.2025), разом платіжними квитанціями про перерахування коштів.
Відповідно до представленої бухгалтерської виписки ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" за період з 01.01.2023 по 01.11.2023 року земельна ділянка № 5110800000:03:001:0902 входила до складу ділянки № 5110800000:03:001:0663, загальна площа якої 26784,68 м2. Сукупна сума земельного податку за період з 04.07.2023 по 31.08.2025 складає 381730,64 грн.
Спір у цій справі виник у зв`язку з наявністю чи відсутністю правових підстав для стягнення з Відповідача безпідставно збережених коштів за період упродовж 04.07.2023 – 31.08.2025 відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України.
Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:
Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної / державної власності за змістом глави 15 ЗК України реалізується через право постійного користування або право оренди. 
Частиною 1 статті 93 і статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.
Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 ЗК України).
Принцип платного використання землі також передбачено статтею 206 ЗК України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Плата за землю – обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).
Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності – обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Отже, законодавець розмежовує поняття «земельний податок» та «орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності» залежно від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками.
Судом встановлено, Позивач користується спірними земельними ділянками з кадастровими номерами 5110800000:03:001:0663 (припинена внаслідок поділу) та 5110800000:03:001:0902 (розташована за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 2) на праві постійного користування, що підтверджується наявним в матеріалах цієї справи державним актом на право постійного користування землею, витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, інформаційними довідками з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку та не заперечується учасниками цієї справи.
Власником цих земельних ділянок є Одеська обласна державна адміністрація.
Поряд із наведеним, як зазначалось, 07 листопада 2025 року Одеською обласною державною адміністрацією прийнято розпорядження про припинення право постійного користування земельною ділянкою ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" з кадастровим номером 5110800000:03:001:0902, загальною площею 1,5566 га, цільове призначення 12.02 - для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 2. 
Вже 17 листопада 2025 року проведено державну реєстрацію відмови ДП "МТП "ЧОРНОМОРСЬК" від добровільного права користування земельною ділянкою з кадастровим номером 5110800000:03:001:0902. 
З матеріалів справи також вбачається, що на земельних ділянках, які перебувають у постійному користуванні позивача, знаходяться об`єкти, які передані відповідачу на праві господарського відання в результаті реорганізації на підставі Наказу та Акту приймання-передачі.
Позивач, з урахуванням площі забудови будівель і споруд, що належать Відповідачу (які він визначив у тому числі згідно даних технічних паспортів, паспортів причалів, паспортів залізничних колій тощо) та знаходяться на вищевказаних двох земельних ділянках, зазначає, що щомісячно здійснює сплату земельного податку упродовж 04.07.2023 – 31.08.2025, у зв`язку із чим сплачено 381730,64 грн.
Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами главою 83 ЦК України.
Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.
Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Загальна умова частини 1 статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.
Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 1212 ЦК України положення гл.83 цього Кодексу застосовуються до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.
Необхідною умовою для застосування положень вказаної глави ЦК України є 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (пункт 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17).
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (постанови Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №910/13271/18, від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18, від 16.09.2022 у справі № 913/703/20).
Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 ЦК України, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.
Суд враховує, що Верховний Суд, розглядаючи спори у сфері земельних відносин, заявлених на підставі положень глави 83 ЦК України, неодноразово звертав увагу на те, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.
Оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.
Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі № 922/3409/17, від 12.03.2019 у справі № 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18, від 21.05.2019 у справі № 924/552/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017 у справах № 922/207/15 і № 922/5468/14 та у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі № 922/2413/19.
Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини 1 статті 1212 ЦК України.
Такий самий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та від 20.09.2018 у справі № 925/230/17.
Для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положень статей 1212 - 1214 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований, необхідно насамперед з`ясувати: 1) фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача; 2) площу земельної ділянки; 3) суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативно-грошової оцінки); 4) період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави.
Надаючи оцінку заявленим в межах даної справи вимог, суд зазначає, що, кошти, що сплачуються Позивачем (постійним землекористувачем) як земельний податок, не можуть вважатися отриманими Відповідачем без достатньої правової підстави та збереженими у себе за рахунок Позивача, оскільки:
По-перше, згідно висновку Великої Палати Верховного Суду щодо застосування положення ч. 5 ст. 116 та ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України (щодо переходу права на земельну ділянку, яка перебувала на праві постійного користування, у зв`язку з набуттям іншою особою права власності на нерухоме майно, розташоване на частині цієї земельної ділянки), який викладено в постанові від 23.11.2023 у справі № 916/3030/22: «У разі набуття права власності на нерухомість, яка розташована на частині земельної ділянки, наданій іншій особі на праві постійного користування, право на оформлення землекористування для обслуговування такої нерухомості виникає автоматично в силу принципу єдності долі нерухомості і земельної ділянки та не вимагає отримання згоди постійного землекористувача».
Таким чином, набуття іншою особою речових прав на об`єкт нерухомості, зумовлює обов`язок останньої оформити користування відповідною земельною ділянкою (її частиною).
Кондикційні зобов`язання, через зволікання власника нерухомості в оформлені правоустановчих документів на землю, виникають між власником земельної ділянки та фактичним землекористувачем (власником розташованого на такій земельній ділянці об`єкта нерухомості).
Між тим, як вбачається з матеріалів справи, Позивач не є власником спірних земельних ділянок, а здійснює щодо них лише право постійного користування.
На відміну від власника земельної ділянки, норми чинного законодавства, не визначають постійного землекористувача отримувачем плати за землю.
По-друге, саме Позивач, як постійний землекористувач, в силу підпункту 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України, є суб`єктом плати за землю у вигляді земельного податку.
Виходячи зі змісту підпункту 266.9.1 пункту 266.9 статті 266 Податкового кодексу України, податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.
Отже, набувачем грошових коштів, сплачених як земельний податок, є відповідний бюджет, а не Відповідач.
Отже фактично у даній справі, Позивач просить компенсувати за рахунок Відповідача сплачений ним земельний податок пропорційно площі належних Відповідачу об`єктів нерухомості, які розташовані на спірних земельних ділянках, що не відповідає змісту правового регулювання статей 1212-1214 ЦК України.
Відтак, господарський суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.
Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 липня 2025 року у справі № 910/8162/24.
Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 р.).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам – учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. 
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
У рішенні від 03.01.2018 “Віктор Назаренко проти України” (Заява № 18656/13) ЄСПЛ наголосив, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції “справедливого судового розгляду” у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають “справедливого балансу” між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення у справі “Беер проти Австрії” (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17,18, від 06 лютого 2001 року).
Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст.13,20,53,73,74,76,86,129,145,165,232,233,237,238,240,241
Господарського процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову Державного підприємства "МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ "ЧОРНОМОРСЬК" до відповідача: Державного підприємства "АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ УКРАЇНИ" в особі філії "ДНОПОГЛИБЛЮВАЛЬНИЙ ФЛОТ" Державного підприємства "АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ УКРАЇНИ" про стягнення 381730,64 грн заборгованості відмовити. 
Витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви покласти на Державне підприємство "МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ "ЧОРНОМОРСЬК".
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 13 січня 2026 р.

Суддя С.Ф. Гут