ЄУНСС: 453/2121/25
НП: 2/453/239/26

РІШЕННЯ
іменем України

29 січня 2026 року місто Сколе 

Сколівський районний суд Львівської області у складі: 
головуючого – судді Микитина В.Я.,
з участю секретаря судового засідання Корнути Т.Б., 
сторони у справі: 
позивачка –  ОСОБА_1 ;
відповідач 1 –  ОСОБА_2 ;
відповідач 2 –  ОСОБА_3 ;
відповідачка 3 –  ОСОБА_4 ;
відповідачка 4 –  ОСОБА_5 ;
зміст позовних вимог – про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом;
розглянувши дану цивільну справу у підготовчому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що по вул. Д. Галицького, 8, у м. Сколе Стрийського району Львівської області, за правилами загального позовного провадження, за відсутності її сторін, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій сторін у справі.
Позивачка ОСОБА_1 03.12.2025 року засобами поштового зв`язку скерувала у Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, що надійшла 08.12.2025 року та була зареєстрована в діловодстві за вх. № 8489, в якій просить ухвалити рішення про визнання за нею у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Опорець Сколівського (тепер – Стрийського) району Львівської області, право власності на об`єкт нерухомого майна – житловий будинок садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) з сходами «а» загальною площею 75,4 кв. м., з котрої житлова площа – 59,2 кв. м. та нежитлова площа – 16,2 кв. м., з господарськими будівлями – літньою кухнею (позначена у технічній документації літерою Б), двома сараями (позначені у технічній документації літерами В, Г), погребом (позначений у технічній документації літерою Д), навісом (позначений у технічній документації літерою Е) та господарськими спорудами – колодязем № 1, огорожею № 2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Питання щодо стягнення на свою користь з усіх відповідачів пропорційно судових витрат у справі, котрі полягають у справлянні судового збору у загальному розмірі 4 121 грн. 88 коп., позивачка ОСОБА_1 не порушує. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 ус. Опорець Сколівського (тепер – Стрийського) району Львівської області у віці 73 року помер батько сторін у справі – ОСОБА_6 , який за життя розпорядився усіма своїми правами й обов`язками на випадок смерті, зокрема 01.10.2004 року у с. Опорець Сколівського (тепер – Стрийського) району Львівської області спадкодавець ОСОБА_6 склав заповіт, котрий був посвідчений у встановленому порядку секретарем виконавчого комітету Опорецької сільської ради Сколівського району Львівської області ОСОБА_7 , номер у реєстрі 5, й цей заповіт до дня смерті спадкодавця ОСОБА_6 ним не змінювався та не скасовувався. За змістом вказаного заповіту, спадкодавець ОСОБА_6 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів своїй дочці – позивачці ОСОБА_1 .. Після смерті спадкодавця ОСОБА_6 відкрилася спадщина за вказаним заповітом, у тому числі й на належне йому право на спірне домоволодіння. Позивачка ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за вказаним заповітом усіх прав та обов`язків, котрі залишились після смерті спадкодавця ОСОБА_6 , у тому числі й на спірне домоволодіння, при цьому вона прийняла спадщину та не відмовилася від неї, а інших спадкоємців за заповітом немає, як і немає осіб, які б претендували на обов`язкову частку незалежно від змісту вказаного заповіту та прийняли спадщину. Проте оформити відповідне право на спадщину за вказаним заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_6 на спірне домоволодіння позивачка ОСОБА_1 не може у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нього. З огляду на вказане, отримавши 05.09.2025 року відмову Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у вчиненні нотаріальної дії, пов`язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_6 на спірне домоволодіння, позивачка ОСОБА_1 змушена була звертатися за захистом своїх спадкових прав до суду із даним позовом. 
Відповідач 1 ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до нього та до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом, у запропоновані судом строки та порядку не подав. Однак зазначений відповідач у своїй поданій на адресу суду письмовій заяві про проведення підготовчого засідання за його відсутності, одночасно зазначив про те, що викладені позивачкою ОСОБА_1 у своїй позовній заяві обставини не оспорює, а позов визнає. Зазначений відповідач вказав також про обізнаність із наслідками визнання позову. 
Відповідач 2 ОСОБА_3 відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до нього та до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом, у запропоновані судом строки та порядку не подав. Однак зазначений відповідач у своїй поданій на адресу суду письмовій заяві про проведення підготовчого засідання за його відсутності, одночасно зазначив про те, що викладені позивачкою ОСОБА_1 у своїй позовній заяві обставини не оспорює, а позов визнає. Зазначений відповідач вказав також про обізнаність із наслідками визнання позову. 
Відповідачка 3 ОСОБА_4 відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до неї та до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом, у запропоновані судом строки та порядку не подала. Однак зазначена відповідачка у своїй поданій на адресу суду письмовій заяві про проведення підготовчого засідання за її відсутності, одночасно зазначила про те, що викладені позивачкою ОСОБА_1 у своїй позовній заяві обставини не оспорює, а позов визнає. Зазначена відповідачка вказала також про обізнаність із наслідками визнання позову. 
Відповідачка 4 ОСОБА_5 відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до неї та до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом, у запропоновані судом строки та порядку не подала. Однак зазначена відповідачка у своїй поданій на адресу суду письмовій заяві про проведення підготовчого засідання за її відсутності, одночасно зазначила про те, що викладені позивачкою ОСОБА_1 у своїй позовній заяві обставини не оспорює, а позов визнає. Зазначена відповідачка вказала також про обізнаність із наслідками визнання позову. 

Заяви та клопотання учасників справи. 
Відповідач 1 ОСОБА_2 20.01.2026 року засобами поштового зв`язку скерував у Сколівський районний суд Львівської області заяву про визнання позову, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 22.01.2026 року за вх. № 459, в якій одночасно просив проводити підготовче засідання у цій справі за його відсутності, обізнаний із наслідками визнання ним позову та можливості ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог у підготовчому засіданні. 
Відповідач 2 ОСОБА_3 20.01.2026 року засобами поштового зв`язку скерувала у Сколівський районний суд Львівської області заяву про визнання позову, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 22.01.2026 року за вх. № 461, в якій одночасно просив проводити підготовче засідання у цій справі за його відсутності, обізнаний із наслідками визнання ним позову та можливості ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог у підготовчому засіданні. 
Відповідачка 3 ОСОБА_4 20.01.2026 року засобами поштового зв`язку скерувала у Сколівський районний суд Львівської області заяву про визнання позову, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 22.01.2026 року за вх. № 455, в якій одночасно просила проводити підготовче засідання у цій справі за її відсутності, обізнана із наслідками визнання нею позову та можливості ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог у підготовчому засіданні. 
Відповідачка 4 ОСОБА_5 20.01.2026 року засобами поштового зв`язку скерувала у Сколівський районний суд Львівської області заяву про визнання позову, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 22.01.2026 року за вх. № 458, в якій одночасно просила проводити підготовче засідання у цій справі за її відсутності, обізнана із наслідками визнання нею позову та можливості ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог у підготовчому засіданні. 
Позивачка ОСОБА_1 у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Павкович О.В., 29.01.2026 року через канцелярію подала у Сколівський районний суд Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № 676, про проведення підготовчого засідання у цій справі за її відсутності та за відсутності її представниці – адвокатки Павкович О.В.. Одночасно висловила позицію про можливість ухвалення рішення у цій справі у підготовчому засіданні, в силу визнання позову усіма відповідачами.
Інших заяв та/чи клопотань від сторін у цій справі до Сколівського районного суду Львівської області не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.
Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 09.12.2025 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі – зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 29.01.2026 року, 11:30 год.. Витребувано від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належно засвідчену копію спадкової справи № 246/2008, заведеної 19.03.2008 року після смерті ОСОБА_6 , смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Опорець Сколівського (тепер Стрийського) району Львівської області.
Від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 24.12.2025 року на відповідну ухвалу у частині витребування доказів засобами поштового зв`язку до Сколівського районного суду Львівської області надійшла належно засвідчена копія спадкової справи № 246/2008, заведеної 19.03.2008 року після смерті ОСОБА_6 , смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Опорець Сколівського (тепер Стрийського) району Львівської області, разом із супровідним листом, що був зареєстрований у діловодстві за вх. № 8941.
Сторони у справі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного у ній підготовчого засідання.
Судом також було задоволено заяви та клопотання усіх сторін про проведення підготовчого засідання за їх відсутності та, виходячи з положень ч. 3 ст. 200, ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у підготовче засідання усіх учасників справи, суд не вбачав перешкод для здійснення розгляду цієї справи у підготовчому засіданні за відсутності сторін у справі й ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні, на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами. 
Усі заяви та клопотання були вирішені Сколівським районним судом Львівської області у встановленому порядку.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. 
Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 
За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Своєю чергою, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. 
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до вимог частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.
Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи у підготовчому засіданні порушення прав позивачки ОСОБА_1 за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, зокрема щодо спадкування, та причетність до порушення таких її прав відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 
Сторонами у цій справі у позовній заяві та у заяві про визнання позову визнаються, а, отже, в силу приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, згідно з котрими вони є між собою рідними братами та сестрами, а їх батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , обоє за національністю українці, й суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання сторонами у справі.
Судом встановлено, що матір сторін у справі – ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 62 років ус. Опорець Сколівського (тепер – Стрийського) району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про смерть на бланку серії НОМЕР_1 , виданим 07.07.2000 року Опорецькою сільською радою Сколівського району Львівської області у відповідності до актового запису про смерть за № 9 від 07.07.2000 року (копія міститься у справі, а. с. 11). 
Своєю чергою, батько сторін у справі – ОСОБА_6 , після смерті якого позивачка ОСОБА_9 має намір оформити спадщину за заповітом, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 73 року у с. Опорець Сколівського (тепер – Стрийського) району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про смерть на бланку серії НОМЕР_2 , виданим 23.05.2007 року Опорецькою сільською радою Сколівського району Львівської області у відповідності до актового запису про смерть за № 8 від 23.05.2007 року (копія міститься у справі, а. с. 12). 
За життя спадкодавець ОСОБА_6 зробив розпорядження щодо належних йому прав й обов`язків на випадок своєї смерті, зокрема 01.10.2004 року у с. Опорець Сколівського (тепер – Стрийського) району Львівської області спадкодавець ОСОБА_6 склав заповіт, котрий був посвідчений у встановленому порядку секретарем виконавчого комітету Опорецької сільської ради Сколівського району Львівської області ОСОБА_7 , номер у реєстрі 5, й цей заповіт до дня смерті спадкодавця ОСОБА_6 ним не змінювався та не скасовувався (копія разом із Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 22539668 від 25.12.2009 року містяться у справі. а. с. 9, 10). За змістом вказаного заповіту, спадкодавець ОСОБА_6 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів своїй дочці – позивачці ОСОБА_1 ...
Судом встановлено й те, що позивачка ОСОБА_1 , яка бажає оформити спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_6 , прийняла спадщину, так як станом на дату смерті останнього проживала та була зареєстрована з ним в одному житлі – по АДРЕСА_1 , де й проживає та має задеклароване місце реєстрації по даний час, що стверджується Витягом з реєстру територіальної громади, сформованим адміністратором ЦНАП Славської селищної ради Стрийського району Львівської області Лемкалович О.М. 05.08.2025 року за № 2025/010849735 (копія міститься у справі, а. с. 6).
Як вбачається з витребуваної від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції спадкової справи № 246/2008, заведеної 19.03.2008 року після смерті ОСОБА_6 , смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Опорець Сколівського (тепер Стрийського) району Львівської області (копія міститься у справі, а. с. 39-53), інших спадкоємців за вказаним заповітом, як і осіб, які б претендували на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту вказаного заповіту, та які б у визначені законом строки та порядку звернулися до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з відповідними заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину, немає. 
Відтак, саме позивачка ОСОБА_1 за вказаним заповітом вправі успадкувати усі права та обов`язки, які належали спадкодавцю ОСОБА_6 на момент відкриття спадщини після його смерті і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини. 
Так, детально перевіряючи відповідні права та обов`язки, які належали спадкодавцю ОСОБА_6 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, котре розташоване по АДРЕСА_1 , та котре є предметом спору у межах пред`явлених позовних вимог, судом встановлено, що таке домоволодіння в цілому складається з житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) з сходами «а» загальною площею 75,4 кв. м., з котрої житлова площа – 59,2 кв. м. та нежитлова площа – 16,2 кв. м., та господарських будівель – літньої кухні (позначена у технічній документації літерою Б), двох сараїв (позначені у технічній документації літерами В, Г), погребу (позначений у технічній документації літерою Д), навісу (позначений у технічній документації літерою Е) та господарських споруд – колодязя № 1, огорожі № 2, воно збудоване у 1961 році із добудовами у 1981 році, в цілому не є об`єктом самочинного будівництва. Наведені вище обставини стверджуються технічним паспортом, виготовленим 11.08.2025 року суб`єктом господарювання – КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на замовлення позивачки ОСОБА_1 із реєстраційним номером у Реєстрі будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації ЄДЕСуСБ ТІ01:9583:9624:9925:3478 (копія містяться у справі, а. с. 14-18), а також Витягом з погосподарської книги № 2 с. Опорець за 2006-2010 роки, сформованим адміністратором ЦНАП Славської селищної ради Стрийського району Львівської області Лемкалович О.М. 05.08.2025 року за вих. № 25/01.04-1/795 (міститься у справі, а. с. 13). 
Як уже йшлося вище, позивачка ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину у встановленому порядку після смерті спадкодавця ОСОБА_6 , 05.09.2025 року зверталася до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак одержала відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії за вих. № 517/01-16, через відсутність правовстановлюючих документів (міститься у справі, а. с. 20). 

Релевантні норми та джерела права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування.
Встановлені судом цивільні правовідносини щодо визнання права на об`єкти нерухомого мана у порядку їх спадкування регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (надалі – ЦК України), іншими актами цивільного законодавства.
Так, за загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 
Відповідно до частин 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (договорів). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України особа може пред`явити позов про визнання за нею права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
В силу статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. 
Відповідно до змісту статей 1233-1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.
Відповідно до частин 1, 3 ст. 1268, частин 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або ж не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1 ст. 1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини. 
Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах – до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу.
Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (пункт 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (пункт 20 Інструкції).

Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог за результатами розгляду цієї справи у підготовчому засіданні.
Узагальнюючи оцінку доводів та аргументів позивачки ОСОБА_1 , виходячи з відсутності у господарства, до котрого входить спірне домоволодіння, фактично статусу колгоспного двору, суд враховуючи також час побудови спірного домоволодіння (1961 рік із добудовами у 1981 році), а також ту обставину, що незаконність набуття за життя спадкодавцем ОСОБА_6 права на спірне домоволодіння не встановлена судом і такий факт не оспорюється сторонами у справі, то суд вважає, що право на спірне домоволодіння було набуте спадкодавцем ОСОБА_6 правомірно. 
При цьому, оскільки судом було також встановлено, що правовстановлюючі документи на спірне домоволодіння відсутні в силу того, що спадкодавець ОСОБА_6 не зареєстрував за життя своє право на спірне домоволодіння, що, відповідно, унеможливлює здійснити спадкування позивачкою ОСОБА_1 прав та обов`язків на цей об`єкт нерухомого майна у державного нотаріуса Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, то у суду немає перешкод для можливості захисту зазначених порушених прав позивачки ОСОБА_1 як єдиної спадкоємиці за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_6 та не відмовився від такої спадщини, у спосіб визнання за нею відповідного права у порядку спадкування. 
Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення. Зокрема, слід визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на об`єкт нерухомого майна – житловий будинок садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) з сходами «а» загальною площею 75,4 кв. м., з котрої житлова площа – 59,2 кв. м. та нежитлова площа – 16,2 кв. м., з господарськими будівлями – літньою кухнею (позначена у технічній документації літерою Б), двома сараями (позначені у технічній документації літерами В, Г), погребом (позначений у технічній документації літерою Д), навісом (позначений у технічній документації літерою Е) та господарськими спорудами – колодязем № 1, огорожею № 2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Опорець Сколівського (тепер – Стрийського) району Львівської області.

Щодо розподілу судових витрат у справі.
Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачкою ОСОБА_1 судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру у розмірі 4 121 грн. 88 коп. і підтверджуються відповідною випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (міститься у справі, а. с. 23), з урахуванням відповідної позиції цієї позивачки з вказаного приводу, яка не ставить питання про їх стягнення на свою користь пропорційно з усіх відповідачів у випадку задоволення вимог її позовної заяви, слід залишити за нею, відступивши таким чином від порядку розподілу судових витрат, визначеного у ст. 141 ЦПК України.
Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати позивачко. ОСОБА_1 судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру, матеріали цієї справи не містять.
Окремо належить наголосити, що відповідно до роз`яснень, котрі містяться у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при пред`явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно, судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.
Отож, наведені вище судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору, з урахуванням роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», й так належало б покласти на позивачку ОСОБА_1 , як спадкоємицю за заповітом спірного майна пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто у повному обсязі.

Керуючись статтями 4-5, 12-13, 77-82, 89-90, 95, 133, 141, 200, 206, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) з сходами «а» загальною площею 75,4 кв. м., з котрої житлова площа – 59,2 кв. м. та нежитлова площа – 16,2 кв. м., з господарськими будівлями – літньою кухнею (позначена у технічній документації літерою Б), двома сараями (позначені у технічній документації літерами В, Г), погребом (позначений у технічній документації літерою Д), навісом (позначений у технічній документації літерою Е) та господарськими спорудами – колодязем № 1, огорожею № 2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Опорець Сколівського (тепер – Стрийського) району Львівської області.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. 

Повне найменування сторін у справі.
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_2 ; адреса електронної пошти: відсутня; електронний кабінет у ЄСІТС: відсутній. 
Відповідач 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 ; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_3 ; адреса електронної пошти: відсутня; електронний кабінет у ЄСІТС: відсутній.
Відповідач 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 ; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_4 ; адреса електронної пошти: відсутня; електронний кабінет у ЄСІТС: відсутній.
Відповідачка 3: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_6 ; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_5 ; адреса електронної пошти: відсутня; електронний кабінет у ЄСІТС: відсутній.
Відповідачка 4: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_7 : зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_6 ; адреса електронної пошти: відсутня; електронний кабінет у ЄСІТС: відсутній.

Повне рішення суду складено: 29 січня 2026 року.

Суддя Володимир МИКИТИН