Справа № 420/16822/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі - відповідач), в якому просить:
визнати дії відповідача протиправними щодо ненадання копії посадової інструкції посадової особи ДСР НПУ, яку звуть Панасенко Борис Васильович, у відповіді № 61678/012025 від 27.05.2025 (307839) на запит від 26.05.2025;
зобов`язати відповідача надати відповідь на вищезазначений запит від 26.05.2025, надавши копію посадової інструкції посадової особи ДСР НПУ, яку звуть Панасенко Борис Васильович.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.05.2025 було надіслано запит на публічну інформацію до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на електронну пошту: dsr@police.gov.ua. Серед іншого, в запиті було прохання надати копію посадової інструкції посадової особи ДСР НПУ, яку звуть Панасенко Борис Васильович. 28.05.2025 надійшла відповідь на вищезазначений запит. Відповідач відмовився надати копію посадової інструкції посадової особи ДСР НПУ, яку звуть Панасенко Борис Васильович.
Дії відповідача щодо ненадання копії посадової інструкції на запит позивач вважає протиправними, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою від 02.06.2025 провадження у вказаній справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
10.06.2025 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що останній позов не визнає.
Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що згідно частини першої та другої статті 6 Закону № 2939-VI інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.
Відповідно до пункту 12 розділу 10 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в системі Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 12.10.2018 № 945 до службової відноситься інформація, що розкриває функціональні обов`язки (посадові інструкції) на особливий період керівного складу та працівників органів та підрозділів поліції.
Таким чином, Департаментом в межах компетенції та відповідно до вимог законодавства надано відповідь на звернення ОСОБА_1 від 26.05.2025.
З огляду на викладене відповідач просить відмовити у задоволенні позову.
Позивачем 16.06.2025 подано відповідь на відзив.
18.06.2025 відповідач надав заперечення на відповідь на відзив.
Згідно із частиною 1 статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.
Подані сторонами відповідь на відзив та заперечення судом не розглядаються, оскільки згідно із частиною 3 статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
24.06.2025 до суду від представника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшло клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою суду від 01.07.2025 клопотання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про розгляд справи № 420/16822/25 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін залишено без задоволення.
Враховуючи, що учасниками справи подані необхідні для розгляду справи заяви по суті спору та докази, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення.
Рішення ухвалюється судом в межах строку розгляду справи з урахуванням строку перебування судді у щорічній основній відпустці та на лікарняному, а також з урахуванням періодів тривалої відсутності електроенергії в будівлі суду внаслідок ракетних обстрілів збройними угрупуваннями російської федерації та тривалості повітряних тривог, оголошених в м. Одесі.
Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 26.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України із запитом на публічної інформації, у якому просив повідомити спеціальне звання, повну назву посади посадової особи Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, яку звуть ОСОБА_2 , а також надати копію посадової інструкції посадової особи Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, яку звуть Панасенко Борис Васильович.
На запит про надання інформації від 26.05.2025 Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України листом від 27.05.205 № 61678-01-2025 повідомив, що державний службовець 3-го рангу ОСОБА_2 працює в Департаменті на посаді начальника 5-го відділу (аналізу, планування та моніторингу) 4-го управління (організації роботи, моніторингу та контролю). Відповідно до пункту 12 розділу 10 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в системі Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 12 жовтня 2018 року № 945, до службової відноситься інформація, що розкриває функціональні обов`язки (посадові інструкції) на особливий період керівного складу та працівників органів та підрозділів поліції. Отже, запитувана посадова інструкція ОСОБА_2 містить відомості, що становлять службову інформацію в системі Національної поліції України, та не підлягає розголошенню.
Не погоджуючись із тим, що йому не надано копії посадової інструкції ОСОБА_2 , позивач звернувся до суду із цим позовом.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні приписи законодавства.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Законом України «Про доступ до публічної інформації».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Згідно ст.3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації.
Відповідно до ст.5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Згідно ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Письмовий запит подається в довільній формі.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Згідно нормам Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
При цьому, запит на інформацію має за мету забезпечення права на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених Закону України «Про доступ до публічної інформації», та інформації, що становить суспільний інтерес.
Згідно ст. 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
Згідно з приписами ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.
Положеннями статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено види інформації, до якої може бути застосовано обмеження в доступі: 
1) конфіденційна інформація; 
2) таємна інформація; 
3) службова інформація; 
та сукупність вимог, дотримання яких є обов`язковим для такого обмеження.
Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:
1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;
2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;
3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності вимог, визначених пунктами 1-3 частини 2 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Судом встановлено, що 26.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України із запитом на публічної інформації, у якому просив повідомити спеціальне звання, повну назву посади посадової особи Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, яку звуть ОСОБА_2 , а також надати копію посадової інструкції посадової особи Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, яку звуть Панасенко Борис Васильович.
На запит про надання інформації від 26.05.2025 Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України листом від 27.05.205 № 61678-01-2025 повідомив, що державний службовець 3-го рангу ОСОБА_2 працює в Департаменті на посаді начальника 5-го відділу (аналізу, планування та моніторингу) 4-го управління (організації роботи, моніторингу та контролю). Відповідно до пункту 12 розділу 10 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в системі Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 12 жовтня 2018 року № 945, до службової відноситься інформація, що розкриває функціональні обов`язки (посадові інструкції) на особливий період керівного складу та працівників органів та підрозділів поліції. Отже, запитувана посадова інструкція ОСОБА_2 містить відомості, що становлять службову інформацію в системі Національної поліції України, та не підлягає розголошенню.
Згідно з приписами ст. 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація:
1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень;
2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.
Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування". Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.
Перелік відомостей, що становлять службову інформацію, який складається органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими суб`єктами владних повноважень, у тому числі на виконання делегованих повноважень, не може бути обмеженим у доступі.
Судом встановлено, що наказом Національної поліції України від 01.09.2023 № 810, внесено зміни до Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в системі Національної поліції України».
Відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», Указу Президента України від 05 травня 2011 року № 547 «Питання забезпечення органами виконавчої влади доступу до публічної інформації» та з метою забезпечення єдиного порядку обліку, зберігання і використання матеріалів, які містять службову інформацію, внесено зміни до Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в системі Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 12.10.2018 № 945.
Перелік відомостей, що становить службову інформацію в системі Національної поліції України затверджений наказом Національної поліції України від 12.10.2018 № 945 (зі змінами внесеними наказом Національної поліції України від 01.09.2023 № 810).
Згідно з підпунктом 12 пункту 10 даного Переліку відомостей, що становить службову інформацію в системі Національної поліції України затверджений наказом Національної поліції України від 12.10.2018 № 945 (зі змінами внесеними наказом Національної поліції України від 01.09.2023 № 810), визначено, що у сфері мобілізаційної роботи, територіальної оборони та цивільного захисту службовою є інформація, що розкриває функціональні обов`язки (посадові інструкції) на особливий період керівного складу та працівників органів та підрозділів поліції, закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України, які не містять відомостей, що становлять державну таємницю.
Згідно статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-ХІІ особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указами Президента України воєнний стан продовжено, такий діє на теперішній час.
Зазначеним Указом, зокрема, установлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводиться тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Стаття 64 Конституції України визначає перелік прав і свобод людини, які можуть бути обмежені в умовах воєнного стану задля захисту національної безпеки та територіальної цілісності України, до переліку яких відноситься і право на доступ до інформації. Це положення кореспондується з частиною 3 статті 34 Конституції України, частиною 1 статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Пунктом 4-1 «Типової Інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію», затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 736 визначено, що в умовах воєнного чи надзвичайного стану перелік відомостей складається з урахуванням тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, встановлених Указом Президента України про введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні, затвердженим Верховною Радою України.
Згідно з пунктом 8 «Типової Інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію», затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 736 визначено, що документам, що містять службову інформацію, присвоюється гриф «Для службового користування».
Окрім цього слід зазначити, що питання щодо необхідності присвоєння документу грифа «Для службового користування» вирішується виконавцем або посадовою особою, яка підписує документ, відповідно до переліку відомостей та з дотриманням вимог частини другої статті 6 та статті 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (пункт 9 «Типової Інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію», затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 736).
Як зазначалось судом, відповідно до ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину (ч. 5 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, відмовляючи у наданні ОСОБА_1 запитуваної інформації з посиланням на те, що така має статус службової інформації та не підлягає розголошенню згідно вимог наказу Національної поліції України від 12.10.2018 № 945 відповідач діяв правомірно.
Матеріали справи не містять доказів, які б спростовували обставини, наведені відповідачем в обґрунтування підстав для ненадання запитуваної позивачем інформації.
Відповідачем як суб`єктом владних повноважень під час розгляду справи доведено правомірність оскаржуваної відмови у наданні інформації на запит позивача.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
З огляду на викладене суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, а тому й такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255, 257 – 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний