Справа №591/13119/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська І. В.	
Номер провадження 33/816/884/26 	Суддя-доповідач Басова В. І. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

03 лютого 2026 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Сумського апеляційного суду Басова В.  І. ,
з участю секретаря судового засідання Кислої Ю.М., захисника Харченка К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Суми у режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника Харченка Костянтина Сергійовича на постанову судді Зарічного районного суду м.Суми від 23 грудня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.
встановила:
Постановою судді Зарічного районного суду м.Суми від 23 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за те, що 11 листопада 2025 року о 22:43 год у м.Суми по пров. Монастирському, 1, керував т/з Mitsubishi L 200, д.н.з.- 5386, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник Харченко Костянтин Сергійович звернувся з апеляційною скаргою та просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення у діях його підзахисного.
В обґрунтовування апеляційних вимог посилається на те, що постанова винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що  ОСОБА_1 є військовослужбовцем та після початку військової агресії російської федерації відносно України був мобілізований на службу до лав Збройних Сил України і на даний час служить у військовій частині НОМЕР_2 . Наявний в матеріалах справи відеозапис фіксує перебування ОСОБА_1 на місці події у транспортному засобі з ознаками військової приналежності, тому його огляд повинен був проводитися за правилами ст. 266-1 КУпАП. Проте, поліцейські не викликали співробітників Військової служби правопорядку для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , як це передбачено ст. 266-1 КУпАП. Отже, огляд військовослужбовця ОСОБА_1 , проведений з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, є недійсним. Також зазначає, що   ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи на службі та під час виконання службових обов`язків. Висновок щодо результатів медичного огляду вважається недійсним, оскільки проведений з порушенням вимог ч.9 ст.266-1 КУпАП, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
У окремо поданому клопотанні просив зупинити провадження у справі до звільнення ОСОБА_1 з військової служби, посилаючись на ч.1 ст. 335 КПК України,  оскільки останній на цей час не може приймати участі в судових засіданнях під час апеляційного розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку з перебуванням на військовій службі та відсічі збройної агресії рф проти України , де виконує обов`язки водія. Тому просить зупинити провадження у справі та надати ОСОБА_1 можливість брати участь у розгляді даної справи і надавати свої пояснення та заперечення .
В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Харченко Костянтин Сергійович клопотання про зупинення провадження та апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених у них. Просив скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити через відсутність складу правопорушення у діях його підзахисного.
Апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника про зупинення провадження у справі виходячи з такого. 
Відповідно до ч. 1 ст. 335 КПК України зупинення судового провадження можливе лише у кримінальному провадженні у разі неможливості участі обвинуваченого у судовому розгляді з підстав, прямо передбачених законом. Разом з тим апеляційний перегляд справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності здійснюється за правилами, визначеними Кодексом України про адміністративні правопорушення, який не містить норм, що передбачають можливість зупинення провадження у справі з підстав проходження особою військової служби.
Листом Верховного суду до апеляційних та місцевих судів загальної юрисдикції від 04 грудня 2025 року №718/0/158-25 надано роз`яснення, що частиною четвертої статті 277 Кодексу про адміністративні правопорушення передбачені певні випадки зупинення розгляду справ про адміністративні правопорушення, однак зупинення розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, у зв`язку з перебуванням осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності на військовій службі можливе лише після внесення змін до КУпАП.
Крім того, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судовому засіданні апеляційної інстанції не є обов`язковою, за умови належного повідомлення та забезпечення реалізації її права на захист через захисника. Факт проходження ОСОБА_1 військової служби у Збройних Силах України та залучення до виконання завдань із забезпечення оборони держави, хоча й заслуговують на повагу, самі по собі не свідчать про наявність передбачених законом підстав для зупинення апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, заявлене клопотання є необґрунтованим, а право ОСОБА_1 на захист може бути реалізоване шляхом участі його захисника в апеляційному розгляді, у зв`язку з чим підстави для зупинення провадження у справі відсутні.
Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах поданих доводів, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її скасування.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.
Відповідно до 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У відповідності до п. 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року № 1413/27858 (далі - Інструкція) ознаками алкогольного сп`яніння є, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі — спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п.7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому законом порядку огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані, зокрема, алкогольного сп`яніння, згідно із ознаками такого стану.
Як убачається з матеріалів справи, постановою Зарічного районного суду м.Суми від 23 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові водія транспортного засобу від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних і допустимих доказах, яким суд надав оцінку відповідно до вимог ст. 252 КУпАП. 
Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 510395 від 11 листопада 2025 року, у якому зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з Mitsubishi L 200, д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився під відеозапис. Суд першої інстанції вважав, що протокол складений згідно вимог ст. 256 КУпАП, тому піддавати сумніву його зміст підстави відсутні, з чим погоджується і апеляційний суд;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який був складений у зв`язку з виявленими ознаками: зокрема, запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, згідно з яким ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився в категоричній формі;
- відеозаписом з автомобіля поліцейської машини та нагрудної камери поліцейського, переглянутим і апеляційним судом, з якого убачається рух та зупинка транспортного засобу Mitsubishi L 200, д.н.з.- НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , повідомлення причини зупинки. Під час спілкування з останнім, у поліцейських виникає підозра, що він керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. У зв`язку із цим, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Однак після того, як працівник поліції дістав прилад Драгер та запропонував йому пройти огляд, останній відмовився проходити огляд як на місці зупинки, так і найближчому закладі охорони здоров`я. Працівниками поліції було роз`яснено права та наслідки такої відмови, складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом.
На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначених норм закону та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Щодо доводів апелянта про те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, оскільки він є військовослужбовцем, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Згідно п. 1 розділу І Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 10 жовтня 2016 року № 515 (далі Інструкція), дана інструкція визначає основні завдання, механізм організації та несення патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку) щодо забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців у місцях дислокації військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій (далі - військова частина), на вулицях і в громадських місцях, а також у військових містечках Збройних Сил України (далі - військові містечка), права та обов`язки патрулів і посадових осіб Служби правопорядку під час несення служби, порядок застосування ними заходів адміністративного примусу до військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів під час проходження зборів (далі - військовозобов`язані), а також працівників Збройних Сил України (далі - працівники) під час виконання ними службових обов`язків.
Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Даною нормою законодавства визначено чіткий перелік обставин, за яких огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння проводиться особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, зокрема якщо є підстави вважати, що військовослужбовці у стані алкогольного сп`яніння: перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.
Керування військовослужбовцем транспортним засобом на дорогах загального користування з ознаками алкогольного сп`яніння чи відмова такого військовослужбовця від проходження огляду на стан сп`яніння до таких підстав не належить.
Згідно ч.2 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.
З протоколу про адміністративне правопорушення та переглянутого, як судом першої інстанції так і апеляційним судом відеозапису, вбачається, що транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 був зупинений у АДРЕСА_2 , поза межами території будь-якої військової частини. Останній перебуває в цивільному одязі. При спілкуванні з поліцейськими він жодним чином не виказує, що їде на бойове чи будь-яке інше завдання військової служби.
Відповідно до ст. 15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
У ч. 2 ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст. 266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому, при проведенні огляду військовослужбовця водія, таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія поліцейські не повинні запрошувати представника військової служби правопорядку.
Суд зазначає, що об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Чинним законодавством не передбачено виключень для військовослужбовців щодо їх обов`язку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до п. 2.5 ПДР України, і вони, як і всі особи, що керують транспортними засобами на території України зобов`язані дотримуватися ПДР.
Отже, в даному випадку ОСОБА_1 , як суб`єкт правопорушення є саме водієм, а тому факт перебування його у статусі військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідність проведення огляду в особливому порядку.
Твердження захисту, що огляд останнього на стан сп`яніння повинен був здійснюватися в порядку, визначеному ст. 266-1 КУпАП ґрунтуються на помилковому тлумаченні наведеної норми закону.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова Зарічного районного суду м.Суми від 23 грудня 2025 року ухвалена з додержанням вимог матеріального та процесуального права, є законною й обґрунтованою, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, апеляційним судом не встановлені.
Інші доводи апеляційної скарги є формальними та не спростовують висновків суду першої інстанції, який повно, всебічно та об`єктивно дослідив матеріали справи й обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що полягає у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а під час апеляційного перегляду обставин, за яких дана справа підлягала б закриттю, про що просить захисник встановлено не було. Невизнання своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, за наслідками апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд має право залишити постанову суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу — без задоволення, або скасувати постанову повністю чи частково та ухвалити нову постанову, змінити її чи закрити провадження у справі. 
Оцінивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вказана справа була розглянута суддею суду першої інстанції повно, всебічно, об`єктивно, з наданням належної правової оцінки зібраним у справі доказам, а висновок щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим, тому відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції — без змін.
Керуючись ст. 294, 295 КпАП України,
постановила:
Клопотання захисника Харченка Костянтина Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі № 591/13119/25 за апеляційною скаргою адвоката Харченка К.С. на постанову Зарічного районного суду м.Суми від 23 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП до його звільнення з військової служби залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу захисника Харченка Костянтина Сергійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Зарічного районного суду м.Суми від 23 грудня 2025 року залишити без задоволення, а постанову Зарічного районного суду м.Суми від 23 грудня 2025 року, без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови виготовлений та оголошений 06 лютого 2026 року о 15 год. 45 хв.

Суддя 	Басова В.  І.