Справа № 302/1542/25 Провадження № 3/302/3/26	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  12.01.2026 	  селище Міжгір`я Закарпатської області	

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Пухальського С. В., притягуваного ОСОБА_1 , його представника – адвоката Белли В. М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого охоронцем у в ТОВ Ужгород ПСЮ. Spar, 
 
за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), 

 
ВСТАНОВИВ:

 
28.10.2025 о 23 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 , по вул. Центральній в с. Сойми Хустського району Закарпатської області, керував транспортним засобом марки Skoda Octavia з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з явними ознаки алкогольного сп`яніння, а саме хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітке вимовлення слів. Від проходження тесту на стан сп?яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820» на місці зупинки, а також в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Відповідальність передбачена за частиною 1 статті 130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 28 жовтня 2025 року протягом дня працював, а у вечірній час перебував у знайомих у с. Сойми Хустського району Закарпатської області. Стверджував, що транспортним засобом не керував та алкогольних напоїв не вживав. Зазначив, що після розмови з працівниками поліції вважав, що переконав їх у цьому, після чого сів до автомобіля та поїхав додому. Лише згодом дізнався, що відносно нього складено протокол за частиною першою статті 130 КУпАП та винесено постанову за частиною першою статті 126 КУпАП.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Белла В. М. в судовому засіданні зауважив, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції грубо порушені вимоги законодавства, оскільки ними не були дотримані вимоги статті 266 КУпАП. Обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, у матеріалах справи відсутні належні докази вчинення його підзахисним інкримінованого йому правопорушення. 
Посилаючись на вказані обставини просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях притягуваного складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, про що додатково зазначив у письмовому клопотанні.
Незважаючи на висловлену позицію щодо заперечення вини у вчиненні інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його вина підтверджується сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 496971 від 29.10.2025 року (а.с. 2);
- направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, у якому зафіксовано виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння (а.с. 4);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціальних технічних засобів, який не був проведений у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від його проходження (а.с. 5);
- рапортом про надходження повідомлення зі служби «102» від 29.10.2025 року о 00:30 годині про те, що під час патрулювання за адресою: вул. Центральна, с. Сойми, виявлено автомобіль Skoda Octavia під керуванням ОСОБА_1 , який здійснював небезпечні маневри та мав ознаки алкогольного сп`яніння (а.с. 6);
- копією постанови серії ЕНА № 6037574 від 29.10.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП за керування транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії (а.с. 7);
- переглянутими відеозаписами, з яких убачається, що працівники поліції підходять до зупиненого транспортного засобу марки Skoda Octavia, у якому на місці водія перебуває ОСОБА_1 . На запитання працівника поліції щодо надання посвідчення водія або документа, що посвідчує особу, останній повідомляє, що таких документів при собі не має.
Також на запитання працівника поліції щодо обставин зупинки ОСОБА_1 пояснює, що прямує додому в с. Майдан Хустського району Закарпатської області. У подальшому ОСОБА_1 запитує у працівника поліції, чи може він продовжити рух, на що отримує відповідь про необхідність зачекати. При цьому працівник поліції зазначає, що транспортний засіб було зупинено, на що водій не заперечує.
Надалі працівник поліції, вказуючи на наявні у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, неодноразово пропонує йому пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. У відповідь ОСОБА_1 спочатку не надає чіткої та однозначної згоди чи відмови.
З метою забезпечення проведення огляду працівник поліції пропонує ОСОБА_1 взяти з автомобіля особисті речі, у тому числі можливі документи, що посвідчують особу, та проїхати до медичного закладу. Після цього ОСОБА_1 сідає до автомобіля, і через деякий час на відеозаписі чутно, як запускається двигун транспортного засобу.
У подальшому на відеозаписі зафіксовано, що працівник поліції в черговий раз пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній у ствердній формі та однозначно відмовляється. При цьому працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про правові наслідки такої відмови, а саме про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП (а.с. 11, 12).
Аналізуючи досліджені судом докази, суд вважає, що дії громадянина ОСОБА_1 свідчать про наявність в його поведінці складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Зокрема, з дослідженого у судовому засіданні відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 :
- не заперечував факту керування транспортним засобом;
- мав ознаки сп`яніння, які були явними та об`єктивно сприймалися працівниками поліції, що обґрунтовано стало підставою для пред`явлення законної вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння;
- цікавився можливістю продовження руху транспортним засобом;
- усвідомлював законну вимогу працівника поліції щодо проходження огляду;
- свідомо та добровільно відмовився від проходження огляду, розуміючи правові наслідки такої відмови.
Сукупність зібраних доказів є достатньою для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Натомість, позицію притягуваного з того приводу, що він не керував автомобілем, а тому не повинен був проходити огляд, суд розцінює як обраний ним спосіб захисту та невдалу спробу змоделювати ситуацію на свою користь з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення. Зазначені доводи спростовуються встановленими у справі фактичними обставинами та сукупністю досліджених доказів.
За таких обставин, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність – з позиції достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що матеріалами справи факт відмови ОСОБА_1 як водія транспортного засобу від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння – доведено поза розумним сумнівом.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено обов?язок водія на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП може проявлятись у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння або у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені статтею 266 КУпАП, пунктом 2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (в подальшому Інструкція), а також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.
За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Відповідно до пункту 2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Порядок встановлення працівниками поліції у водія ознак стану сп`яніння передбачений статтею 266 КУпАП, відповідно до якої: 
- Особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (частина 1);
- Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (частина 2);
- У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється (частина 3);
- Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (частина 4);
- Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (частина 5).
Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо нібито недотримання працівниками поліції вимог законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суд не встановив порушень, які б могли істотно вплинути на законність відповідної процесуальної дії – зокрема, фіксації факту відмови ОСОБА_1 як водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння.
Мотиви, на які посилається захисник, не досягають рівня істотності, який би свідчив про серйозні процесуальні порушення, здатні поставити під сумнів наявних в матеріалах справи доказів. Відтак, підстав для визнання доказів недопустимими, а також для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, суд не вбачає.
Доводи сторони захисту щодо відсутності фіксації складення протоколу на відео є безпідставними, оскільки чинне законодавство не встановлює обов`язку обов`язкової відеофіксації саме моменту складення протоколу, а відсутність такого відеозапису сама по собі не свідчить про недопустимість доказів.
З`ясування позиції ОСОБА_1 щодо ознайомлення з протоколом та його підписання до моменту складення також не впливає на допустимість доказів, оскільки ключовим є встановлений і належно зафіксований факт відмови від проходження огляду, що й становить об`єктивну сторону правопорушення.
Доводи сторони захисту щодо нібито непослідовності пропозицій пройти огляд у медичному закладі суд також вважає необґрунтованими, оскільки з досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема відеозаписів, убачається, що працівник поліції неодноразово та послідовно пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.
При цьому з поведінки та відповідей ОСОБА_1 очевидно вбачається, що він усвідомлював зміст і правове значення зазначених пропозицій, розумів, що йому пропонується альтернативна можливість проходження огляду відповідно до вимог закону, однак, незважаючи на це, свідомо та добровільно відмовився від проходження огляду в будь-який із запропонованих способів.
За таких обставин твердження про непослідовність дій працівників поліції не ґрунтуються на матеріалах справи.
Відсутність безперервної відеофіксації сама по собі не свідчить про недопустимість доказів, оскільки чинне законодавство не встановлює обов`язку здійснення безперервної відеофіксації всіх процесуальних дій. Водночас наявні у матеріалах справи відеозаписи відображають істотні обставини події, зокрема пред`явлення законної вимоги пройти огляд на стан сп`яніння, роз`яснення правових наслідків відмови та свідому відмову притягуваного від проходження такого огляду, що у своїй сукупності є достатнім для встановлення обставин адміністративного правопорушення.
Наявні розбіжності у відображенні часу на відеозаписі також не можуть вважатися грубим процесуальним порушенням, оскільки вони не впливають на зміст та достовірність зафіксованих обставин події. При цьому ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечував факту того, що зафіксовані на відеозаписі події відбувалися саме у зазначений період часу, а отже такі розбіжності не ставлять під сумнів ні сам факт події, ні правильність її сприйняття судом.
Таким чином, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.
 
За вчинення правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП передбачене адміністративне стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб – накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
 
Враховуючи обставини справи, особу правопорушника, його позицію щодо вчиненого ним правопорушення, з урахуванням відсутності обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, ступінь небезпеки для суспільства даного виду правопорушення, суд, з метою виховання особи, а також запобігання вчинення нових порушень, вважає необхідним притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню в межах санкції вказаної статті.
 
Керуючись частиною 1 статті 130, статтями 283, пунктом 1 частини 1 статті 284 КУпАП,

 
ПОСТАНОВИВ:

 
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та на нього накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
 
Банківські реквізити для сплати штрафу: Отримувач – ГУК у Закарпатській області/21081300, Код ЄДРПОУ – 37975895, Рахунок – UA538999980313030149000007001, Банк отримувач – Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету – 21081300.
 
В разі несплати штрафу добровільно в строк протягом 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, стягнути з  ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 34 000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень).
 
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп.).
 
Банківські реквізити для сплати судового збору: Отримувач – ГУК у м. Київ/22030106, Код ЄДРПОУ – 37993783, Рахунок – UA908999980313111256000026001, Банк отримувач – Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету – 22030106.
 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
 
Постанову може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

 
Суддя        Пухальський С. В.