ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/11425/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Царікова О.В.) в адміністративній справі №160/11425/25 за позовом Акціонерного товариства “Південний гірничо-збагачувальний комбінат” до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, третя особа: PRIVATE LIMITED LIABILITY COMPANY METINVEST B.V. (Metinvest B.V.) про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,- 

ВСТАНОВИВ:
21.04.2025 Акціонерне товариство “ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ” звернулося до суду з адміністративним позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просить:
- визнати протиправними дії посадових осіб Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків з прийняття податкового повідомлення-рішення форми “Д” від 25.04.2023 року №318/32-00-23-32/00191000;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління по роботі з великими платниками податків від 25.04.2023 №318/32-00-23-32/00191000.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2025 клопотання представника Акціонерного товариства “ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ” про поновлення строку звернення до суду у справі №160/11425/25 – задоволено та поновлено строк звернення до суду з цією позовною заявою.
Товариством визначені наступні підстави позову, з урахуванням заяви про зміну підстав позову:
1) податкове повідомлення-рішення від 25.04.2023 року №318/32-00-23-32/00191000 не містить визначення, яке саме положення Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи, було порушено позивачем. Порушення ч. 1 п. 5. розділу ІІІ Порядку №727;
2) відсутність аналізу первинних документів за 2019 рік та посилання на них в акті перевірки призвело до необґрунтованості висновків відповідача щодо порушення АТ “ПІВДГЗК” підпункту 141.4.1 б), підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України, пункту 2 b) статті Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи, у результаті чого занижено податкові зобов`язання щодо утриманих податків з доходів нерезидентів KARONIUS LIMITED, BALOUSCO LIMITED, ELAGRUS LIMITED, JETERE LIMITED, DIPOUS LIMITED, ARSOMONTE LIMITED, FROULANDO LIMITED, MEMORABILIS LIMITED, ZANTEST LIMITED, ACRETREND HOLDINGS LIMITED, STRETTONWAY TRADERS & CONSULTANTS LIMITED, MINT DATA HOLDINGS LIMITED із джерелом походження з України всього у сумі 2 980 084 234 грн., а тому оскаржене податкове-повідомлення рішення є протиправним, як наслідок, твердження відповідача про порушення Товариством вимог податкового законодавства є лише припущеннями, а тому й такими, що не можуть обґрунтовувати порушення, які ставляться у вину позивачу; 
3) відсутність встановлення відповідачем в акті перевірки від 15.03.2023 року №159/32-00-23-27/0019100 порушення ст. 103 ПК України свідчить про відсутність правових підстав для застосування п.п.141.4.2 п.141.4 ст.141 Податкового кодексу України. Позивач вказує, що це окремий аргумент, яким підтверджується те, що податкового правопорушення, зазначеного в Акті перевірки від 15.03.2023 року №159/32-00-23- 27/0019100, не існує як такого; 
4) безпідставність та протиправність визначення відповідачем розміру штрафної (фінансової) санкції на підставі пункту 125-1.2 статті 125-1 ПК України та ст. 125 ПК України та в розмірі 25 відсотків, з огляду на наступне: - відсутність в акті перевірки інформації, яка характеризує таку ознаку виявленого діяння як умисність, вказує на необґрунтованість прийняття в подальшому податкового повідомлення-рішення від 25.04.2023 року №318/32-00-23-32/00191000 в частині застосування штрафних санкцій на підставі пунктів 125-1.2 статті 125-1 ПК України та ст. 125 ПКУ; - застосування до позивача норми ПК України (статтею 125-1), якої не існувало на період виникнення даних правовідносин (2017-2019рр.);
5) протиправність дій посадових осіб Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків з прийняття податкового повідомлення- рішення форми “Д” від 25.04.2023 №318/32-00-23-32/00191000 в частині невірно розрахованих розмірів збільшення грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);
6) відсутність заниження податкових зобов`язань, з огляду на те, що бенефіціарними власниками доходу у вигляді дивідендів є Polyworld Limited, Кіпр та Metinvest B.V., Нідерланди, а тому оподаткування доходу має здійснюватися у відповідності до положень Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи та Конвенції між Україною і Королівством Нідерландів про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і майно, положеннями яких передбачено ставку 5%, яка і була застосована позивачем.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року позов задоволений частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Східного міжрегіонального управління по роботі з великими платниками податків від 25.04.2023 №318/32-00-23-32/00191000 (форми "Д"). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.
На вказане рішення суду першої інстанції Східне міжрегіональне управління по роботі з великими платниками податків подало апеляційну скаргу в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована наступним. Верховним Судом у справі №160/18691/23 вже була надана правова оцінка процедурам, призначення та проведення перевірки, а також податковому повідомленню-рішенню форми «Д» від 25.04.2023 №318/32-00-23-32/00191000, тому додаткова переоцінка доводів Верховного Суду, є помилковою. Оскарження дій податкового органу вже після узгодження податкового повідомлення-рішення суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 08 вересня 2021 по справі №816/228/17. Так суд першої інстанції не врахував, що позовна вимога «визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління по роботі з великими платниками податків від 25.04.2023 року №318/32-00-23-32/00191000» є тотожною позовній вимозі, яка вже була заявлена АТ «ПІВДГЗК» у справі №160/18691/23 та не може бути предметом судового розгляду по справі №160/11425/25, оскільки щодо цієї позовної вимоги вже наявне судове рішення, яке набрало законної сили – постанова Верховного Суду від 17.04.2025 по справі №160/18691/23. Справа розглянута судом в порушення приписів ст. 78 КАС України, оскільки вже були встановлені Верховним Судом у справі №160/18691/23: щодо помилковості та, як наслідок, неможливості застосування до даних правовідносин норм підпункту «а» пункту 2 ст. 10 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи від 08.11.2012, а також про необхідність застосування до даних правовідносин п.103.3 ст.103 ПК України. Щодо неможливості надання статусу бенефіціарних власників доходу кондуїтним (транзитним) підприємствам та щодо порушення позивачем підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України, то висновки суду першої інстанції щодо кінцевого бенефіціара прямо суперечать правовій позиції, зазначеній в постанові Верховного Суду від 17.04.2025 по справі №160/18691/23. Застосування судом першої інстанції при розгляді справи висновку експерта є помилковим. Також скаржник зазначає про безпідставність поновлення позивачу строків звернення до суду із цим позовом, а висновки суду першої інстанції з цього питання є необґрунтованими. В свою чергу податковий орган наголошував суду про відсутність підстав поновлення строку звернення до суду із цим позовом, а також подавав суду першої інстанції заяву про закриття провадження у справі.
Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначив, що рішення суду є правильним і обґрунтованим, з урахуванням заявлених підстав та предмету позву. Питання поновлення строку та розгляд заяви про закриття провадження у справі вирішені судом у відповідності до норм КАС України.
Розгляд справи здійснено із застосуванням режиму відеоконференції.
В судовому засіданні представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги просили її задовольнити.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи відзиву, у задоволенні апеляційної скарги просив відмовити.
Представник третьої особи в судовому засіданні суду апеляційної інстанції зазначив суду апеляційної інстанції, що рішення суду є обґрунтованим та правильним, а отже у задоволенні апеляційної скарги просив відмовити.
Судом встановлено, що податковим органом на підставі наказу від 31.01.2023 №26-п “Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки АТ “Південний гірничо-збагачувальний комбінат” проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача на підставі пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1, п.78.1 ст. 78 та п.82.1 ст.82 ПК України, пп.69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, з урахуванням Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами), з питання дотримання вимог податкового законодавства в частині оподаткування доходів нерезидентів із джерелом походження з України у вигляді дивідендів на користь Компаній Республіки Кіпр - ACRETREND HOLDINGS LIMITED, BALOUSCO LIMITED, FROULANDO LIMITED, ARSOMONTE LIMITED, MINT DATA HOLDINGS LIMITED, KARONIUS LIMITED, DIPOUS LIMITED, JETERE LIMITED, MEMORABILIS LIMITED, STRETTONWAY TRADERS & CONSULTANTS LIMITED. ELAGRUS LIMITED, KARONIUS LIMITED. ZANTEST LIMITED за період з 01.10.2017 по 31.12.2019, за результатами якої складено акт від 15.03.2023 №159/32-00-23-27/0019100.
Перевіркою встановлено порушення пп. 141.4.1.б), пп. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України, п. 2 b) статті Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи, у результаті чого занижено податкові зобов`язання щодо утриманих податків з доходів нерезидентів KARONIUS LIMITED. BALOUSCO LIMITED, ELAGRUS LIMITED. JETERE LIMITED, DIPOUS LIMITED, ARSOMONTE LIMITED, FROULANDO LIMITED, MEMORABILIS LIMITED, ZANTEST LIMITED, ACRETREND HOLDINGS LIMITED, STRETTONWAY TRADERS & CONSULTANTS LIMITED, MINT DATA HOLDINGS LIMITED із джерелом походження з України у сумі 2 980 084 234 грн.
Висновки акту перевірки обґрунтовані тим, що АТ “ПІВДГЗК” протягом 2017-2019 років виплатило доходи у вигляді дивідендів на суму 29 800,84 млн. грн на користь 12 акціонерів - резидентів Республіки Кіпр: KARONIUS LIMITED, BALOUSCO LIMITED, ELAGRUS LIMITED, JETERE LIMITED, DIPOUS LIMITED, ARSOMONTE LIMITED, FROULANDO LIMITED, MEMORABILIS LIMITED, ZANTEST LIMITED, ACRETREND HOLDINGS LIMITED, STRETTONWAY TRADERS & CONSULTANTS LIMITED, MINT DATA HOLDINGS LIMITED із застосуванням пільгової ставки оподаткування у розмірі 5 %, на підставі положень статті 10 п.2 а) “Дивіденди” Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи. Однак, з урахуванням відповіді від компетентних органів Республіки Кіпр, Кіпрські компанії не є фактичними власниками доходів у вигляді дивідендів із джерелом походження з України та містять ознаки кондуїтних компаній, що унеможливлює застосування АТ “ПІВДГЗК” пільгової ставки оподаткування у розмірі 5%. Крім того, в ході перевірки встановлено, що вказані Кіпрські компанії не є бенефіціарними (фактичними) отримувачем (власником) доходу та кінцевим отримувачем грошових коштів, виплачених АТ “ПІВДГЗК” у вигляді дивідендів, а є лише проміжними агентами, які здійснюють транзит коштів.
На підставі вказаного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.04.2023 №318/32-00-23-32/00191000, яким збільшено товариству суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 2 980 084 234,00 грн та застосовано штрафну санкцію у розмірі 745 021 059,00 грн.
Позивач не погодившись з прийняти податковим повідомленням-рішенням звернувся до суду із цим позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позов частково дійшов наступного висновку, що позовна вимога про визнання протиправними дій посадових осіб Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків з прийняття податкового повідомлення-рішення форми “Д” від 25.04.2023 №318/32-00-23-32/00191000, не підлягає задоволенню, проте щодо правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення від 25.04.2023 №318/32-00-23-32/00191000, судом було досліджено підстави для формування податковим органом висновків про порушення Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи, викладені відповідачем в акті перевірки від 15.03.2023 №159/32-00-23-27/0019100 та встановлено, що оскільки бенефіціарними (фактичними) отримувачами (власниками) виплаченого позивачем доходу є компанії Metinvest B.V. та Polyworld Limited, то оподаткування їх доходу на території України має здійснюватися, відповідно, на підставі Конвенції з Королівством Нідерландів та Конвенції з Республікою Кіпр, сплата АТ “ПІВДГЗК” дивідендів на користь компаній Metinvest B.V. та Polyworld Limited за посередництва низки Кіпрських компаній не створювало жодних податкових вигод та не мінімізувало суму податкового навантаження, оскільки у разі прямої виплати дивідендів на користь вказаних компаній-власників доходу, такий дохід оподатковувався б аналогічно до того як він і був фактично оподаткований – за ставкою 5%. Таким чином за даних обставин в будь-кому випадку мала б застосовуватися ставка оподаткування у розмірі 5%, як наслідок, жодного заниження податкових зобов`язань не відбулося, а отже оскаржене рішення підлягає скасуванню.
Позивач не оскаржує судове рішення в частині відмови у задоволених позовних вимог, а контролюючий орган оскаржує судове рішення в частині задоволених позовних вимог. Таким чином колегія суддів суду апеляційної інстанції надає оцінку висновкам суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до приписів ст. 308 КАС України.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.
Так податкове повідомлення-рішення від 25.04.2023 №318/32-00-23-32/00191000, яким збільшено товариству суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 2 980 084 234,00грн та застосовано штрафну санкцію у розмірі 745 021 059,00грн вже було предметом судового розгляду у справі №160/18691/23.
Звертаючись до суду із цим позовом (справа№160/11425/25) позивач зазначає, що ним заявлені інші підстави для скасування рішення контролюючого органу, що на його думку дають можливість для його скасування.
Проте колегія суддів проаналізувавши підстави, які наведені у позові та в заяві про збільшення підстав позову, не вважає їх такими, що можуть бути покладені в основу висновку для визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення-рішення.
Як свідчать встановлені обставини справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.02.2024, у справі №160/18691/23, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.07.2024, позовні вимоги Акціонерного товариства «Південний гірнично-збагачувальний комбінат» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми "Д" від 25.04.2023 №318/32-00-23-32/00191000. Здійснено розподіл судових витрат.
Постановою від 17 квітня 2025 року, у справі №160/18691/23, Верховний Суд касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задовольнив. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у справі №160/18691/23 скасував. Ухвалив нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства «Південний гірнично-збагачувальний комбінат» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовив.
Скасовуючи рішення суду першої і апеляційної інстанцій у справі №160/18691/23, Верховний Суд зазначив, зокрема, що суди попередніх інстанцій помилково застосували до цих правовідносин норми підпункту «а» пункту 2 ст. 10 Конвенції, що передбачає пільгову ставку оподаткування за відсутності умов для її застосування. При цьому, судами не було застосовано норми п.103.3 ст.103 ПК України, відповідно до яких бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів.
Верховний Суд зауважив, що відповідні виплати дивідендів на користь Metinvest B.V та Polyworld було профінансовано (повністю або частково) за рахунок дивідендів виплачених позивачем, що, в свою чергу, підтверджує ознаки транзитного руху коштів через 12 компаній-нерезидентів до кінцевого бенефіціара.
Metinvest B.V. не був власником акцій AT «ПІВДГЗК», тобто не мав жодних корпоративних прав.
Колегія суддів суду касаційної інстанції звернула увагу, що бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу. 
Верховний Суд у постанові вказав, що суди попередніх інстанцій помилково зосередили увагу на досліджені питання підтвердження резиденції, оскільки це питання не було спірним, а у даній справі ключовим і першочерговим питанням, яке передує моменту виплати доходу є вирішення питання правомірності застосування пониженої ставки оподаткування цього доходу.
У підсумку, суд касаційної інстанції зауважив, що судами попередніх інстанцій встановлено обставини, відповідно до яких, кіпрські компанії, яким виплачені дивіденди, не є бенефіціарними (фактичними) отримувачами (власниками) доходу та кінцевим отримувачем грошових коштів, а є лише проміжними агентами (посередниками), які здійснювали транзит грошових коштів у вигляді дивідендів. Тому, позивач, в порушення підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України, безпідставно застосував пільгову ставку податку на доходи нерезидентів 5%, що призвело до заниження податку.
Таким чином постановою Верховного Суду від 17 квітня 2025 року у справі №160/18691/23 визначено відсутність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 25.04.2023 № 318/32-00-23-32/00191000.
Колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд під час розгляду справи аналізував висновки акту перевірки, які слугували підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 25.04.2023 № 318/32-00-23-32/00191000. Також суд касаційної інстанції у своєму рішенні, надаючи оцінку всім обставинам справи, також аналізував чи є порушення норм податкового законодавства в діях позивача, з урахуванням тих обставин, які встановлював контролюючий орган під час перевірки. 
У цій справі (№160/11425/25) позивач, зазначаючи інші доводи, як підставу скасування спірного рішення, фактично по іншому трактує можливість застосувати норми законодавства та намагається здійснити переоцінку доводів та доказів, що визначались та подавалися на підтвердження встановлених актом перевірки порушень.
Проте, Верховним Судом у справі №160/18691/23 вже встановлено факт порушень в діях товариства, за які були донараховані контролюючим органом грошові зобов`язання, а суд першої інстанції у даній справі вдався до переоцінки встановлених судом обставин.
Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновків про помилковість позиції суду першої інстанції про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення.
Колегія суддів звертає увагу, що контролюючий орган оскаржуючи рішення суду першої інстанції наводить ряд доводів щодо порушень судом першої інстанції норм процесуального права під час розгляду справи, зокрема щодо безпідставного відкриття провадження у справі та відмови в ухваленні рішення про закриття провадження, необґрунтованого поновлення строку звернення до суду та незадоволення заяви податкового органу про залишення позову без розгляду. 
Незважаючи на зазначені доводи, в своїй апеляційній скарзі контролюючий орган не просить скасувати рішення суду та вирішити питання про залишення позову без розгляду або закрити провадження у справі. У вимогах скарги до суду апеляційної інстанції податковий орган зазначає про необхідність скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та просить ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, тобто вирішити спір по суті.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції, в свою чеергу, переглядає судове рішення з урахуванням вимог апеляційної скарги.
Враховуючи вищезазначене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню в частині задоволених позовних вимог та в частині розподілу судових витрат, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 315, ст. 317, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 в адміністративній справі №160/11425/25 – скасувати в частині задоволення позовних вимог Акціонерного товариства “Південний гірничо-збагачувальний комбінат” до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, третя особа: PRIVATE LIMITED LIABILITY COMPANY METINVEST B.V. (Metinvest B.V.) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення Східного міжрегіонального управління по роботі з великими платниками податків від 25.04.2023 №318/32-00-23-32/00191000 (форми "Д") та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Акціонерного товариства “Південний гірничо-збагачувальний комбінатсудові витрати з оплати судового збору у розмірі 24224грн. 40 коп. 
В цій частині прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 в адміністративній справі №160/11425/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.
Повне судове рішення складено 19 грудня 2025 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак