Справа № 308/3429/24

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі колегії суддів:

головуючого судді         ОСОБА_1 ,
суддів          ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 

за участі:
секретарів судового засідання -      ОСОБА_4 , 
ОСОБА_5 
ОСОБА_6 

учасників кримінального провадження:
прокурорів -          ОСОБА_7 , 
ОСОБА_8 
захисника -         ОСОБА_9 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ужгороді в порядку спеціального судового провадження кримінальне провадження № 22024070000000028 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідуваньвід 07 лютого 2024 року, про обвинувачення

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої;,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України;
встановив:
Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами - є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації ОСОБА_11 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади Російської Федерації, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.121994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України. 
24.02.2022 року, приблизно о 5 год. президент Російської Федерації оголосив рішення про початок військової операції в Україні.
Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в АР Крим, Херсонській, Запорізькій, Донецькій, Луганській, Харківській, Сумській, Чернігівській, Київській, Житомирській областях та здійснила збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, у тому числі і місто Бердянськ Запорізької області, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та триває на даний час.
Відповідно до ст. 42 IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додаток до неї: Положення про закони і звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, яка набрала чинності для України 24.08.1991, територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника, окупація поширюється лише на ту територію, де така влада встановлена і здатна виконувати свої функції.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (зі змінами та доповненнями від 07.05.2022, далі – Закону України від 15.04.2014 за № 1207-VII), тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі – тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. 
Відповідно до п. 7, ч. 1 ст. 1-1 цього ж Закону України від 15.042014 за № 1207-VII, визначено, що тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Фдерацією» (станом на січень 2024 року), вся територія Бердянського р-ну Запорізької обл. відноситься до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України.
Після окупації м. Бердянськ Запорізької обл., представниками збройних формувань Російської федерації фактично узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території міста шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорстокого управління у всіх сферах життєдіяльності громади міста, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, у тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.
Разом з тим, представниками збройних формувань Російської Федерації, всупереч законному порядку, установленому Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території Запорізької області цілеспрямовано створено окупаційну адміністрацію так звану «Военно-гражданская администрация Запорожской области» з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом території Запорізької області, а також узурпованих владних повноважень.
Так, положеннями п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України від 15.04.2014 за № 1207-VII визначено, що окупаційна адміністрація Російської Федерації, це сукупність державних органів і структур Російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.
У той же час, діюча Військово-цивільна адміністрації Запорізької області разом зі всіма органами та структурними підрозділами і комунальними підприємствами, серед яких також департамент охорони здоров`я Військово-цивільної адміністрації Запорізької області, у тому числі зі своїми підвідомчими організаціями, розташовані на території міста Запоріжжя та іншій підконтрольній території Україні Запорізької області, де продовжують свою законну діяльність.
Попри це, наказом окупаційної адміністрації держави агресора в особі так званого «главы военно-гражданской администрации Запорожской области» в структурі зазначеної окупаційної адміністрації держави-агресора створено відокремлений підрозділ так званий «Департамент здравоохранения военно-гражданской администрации Запорожской области», яким, у свою чергу, створено підвідомчі йому організації, зокрема, так званий «Областной центр по оказанию психиатрической и наркологической помощи».

Громадянка України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, будучи заступником директора Комунального некомерційного підприємства «Бердянський заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, перебуваючи в окупованому російськими військами м. Бердянськ Запорізької обл., не пізніше квітня 2022 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній безпеці України, перейшла на бік ворога в умовах воєнного стану, а саме: прийняла пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб з числа представників збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації окупованої території Запорізької області та надала свою добровільну згоду на призначення її на посаду головного лікаря окупаційного так званого державного бюджетного закладу охорони здоров`я «Обласний центр надання психіатричної та наркологічної допомоги» (мовою оригіналу) «главный врач Государственного бюджетного учреждения здравоохранения «Областной центр по оказанию психиатрической и наркологической помощи» (адреса: м. Бердянськ, вул. Військове містечко – 2, буд. № 23), яке повністю створене за взірцем ідентичних закладів Російської Федерації та повністю їй підконтрольне.
Так, перебуваючи на зайнятій посаді, ОСОБА_10 виконувала свої функціональні обов`язки головного лікаря (керівника) так званого державного бюджетного закладу охорони здоров`я «Обласний центр надання психіатричної та наркологічної допомоги», вчинила дії щодо реєстрації вказаного закладу у відповідності до законодавства Російської Федерації (дата реєстрації: 17.06.2022, перереєстровано 22.12.2022), тим самим, фактично узурпувала виконання функцій аналогічного закладу охорони здоров`я КНП «Бердянський заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради.
Таким чином, ОСОБА_10 , усвідомлюючи проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади Російської Федерації, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації Російської федерації та зробити свій внесок для утворення та функціонування на території Запорізької області системи охорони здоров`я, створеної окупаційною владою, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, прийняла пропозицію окупаційної влади Російської Федерації зайняти посаду головного лікаря так званого державного бюджетного закладу охорони здоров`я «Обласний центр надання психіатричної та наркологічної допомоги» та, у співпраці з окупаційною владою Рсійської Федерації, у воєнний час, вчиняє умисні дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом створення умов для функціонування медичної установи в умовах окупації для втілення медичних стандартів держави-агресора на території м. Бердянськ та іншої тимчасово окупованої Російською Федерацією території Запорізької обл., оскільки очолюваний нею вказаний медичний заклад є обласного значення. Тобто ОСОБА_10 безпосередньо надає допомогу окупаційній адміністрації Російської Федерації в проведенні підривної діяльності проти України шляхом реалізації заходів з насадження адміністративної моделі управління і стандартизації діяльності органів і установ системи охорони здоров`я на тимчасово окупаційній частині території Запорізької області, у тому числі м. Бердянськ, аналогічно прийнятих на території держави-агресора.
Метою їх діяльності є досягнення соціально-культурної, гуманітарної, інформаційної, економічної, медичної та іншої ізоляції населення тимчасово окупованої частини Запорізької обл., у тому числі м. Бердянськ, від решти України для знищення у свідомості окупованого населення ознак української самоідентифікації, унеможливлення функціонування на вказаній території громадянського суспільства, використання трудових ресурсів так званою «військово-цивільною адміністрацією Запорізької області» в інтересах держави-агресора, а також формування умов для фактичного переходу частини території України під її юрисдикції.
Окрім того, ОСОБА_10 , будучи так званим (мовою оригіналу) «главным врачом Государственного бюджетного учреждения здравоохранения «Областной центр по оказанию психиатрической и наркологической помощи» та будучи публічною особою, до якої є зацікавленість з боку пропагандистських засобів масової інформації російської федерації, неодноразово надавала їм інтерв`ю, у яких останньою зазначалося про нібито мобілізацію - залучення Україною до Збройних Сил України військовослужбовцями наркозалежних осіб, що є підґрунтям ствердження тез пропаганди Російської Федерації, спрямованої на дискредитацію Збройних Сил України та української держави в цілому. Також, ОСОБА_10 , будучи головним лікарем обласного центру надання психіатричної та наркологічної допомоги, змушувала підпорядкованих їй працівників отримувати паспорти громадян Російської Федерації та заборонила їм надавати медичну допомогу особам, які не є громадянами Російської федерації. Тим самим, ОСОБА_10 , перебуваючи на вищевказаній посаді поширює інформаційно-пропагандистські наративи держави-агресора, спрямовані на формування схвального ставлення до окупаційної діяльності, сприйняття здійснення збройної агресії проти України.
Поряд з цим, ОСОБА_10 , будучи проросійсько налаштованою особою, підтримуючи керівництво Російської Федерації та представників окупаційної адміністрації так званої військово-цивільної адміністрації Запорізької області, погодилася вступити до консультативно-дорадчого органу – Ради головних лікарів при департаменті охорони здоров`я військово-цивільної адміністрації Запорізької обл., положення про яку затверджено наказом так званого (мовою оригіналу) директора «Департамента здравоохранения военно-гражданской администрации Запорожской области» від 02.08.2022 № 31 (мовою оригіналу) «О Совете главных врачей при Департаменте здравоохранения Военно-гражданской администрации Запорожской области». У відповідності до вказаного положення, ОСОБА_10 є заступником голови вказаного консультативно-дорадчого органу, створеного при так званому Департаменті охорони здоров`я окупаційної адміністрації, метою якого є взаємодія медичних організацій, розташованих на тимчасово окупованих територіях Запорізької області із окупаційною адміністрацією держави-агресора.
Враховуючи вищенаведене ОСОБА_10 , виконуючи свої функціональні обов`язки головного лікаря окупаційного медичного закладу, співпрацює з представниками інших органів окупаційної влади Російської Федерації, сприяє їм в незаконному захопленні державної влади на території України, з метою подальшого їх становлення та легалізації тим самим, надаючи допомогу останнім в проведенні підривної діяльності проти України.
За таких обставин, ОСОБА_10 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України, державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої (in absentia) ОСОБА_10 , яка показань суду не надавала, та будь-яких клопотань від останньої на адресу суду також не надходило.
Відповідно до ухвали суду 26.07.2025 року постановлено здійснювати спеціальне судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.
Повістки про виклик обвинуваченої ОСОБА_10 у судові засідання, а також інформація про процесуальні документи надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 323 КПК України, зокрема, шляхом розміщення відповідних оголошень у газеті «Урядовий кур`єр», повідомлень на офіційному веб сайті суду. Інформація про процесуальні документи публікувалася у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, на офіційному веб-сайті суду; процесуальні документи вручалися захиснику обвинуваченої.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.
Отже, кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого повинно відповідати, у тому числі таким загальним засадам судочинства, як законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо (п.п. 2, 3, 10 ч. 1 ст. 7 КПК України).
Суть принципу законності відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, крім іншого, полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, прокурор та слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимогКонституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 10 КПК України, суть принципу рівності перед законом і судом полягає у тому, що не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за будь-якими ознаками, у тому числі за політичними переконаннями.
Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.
Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_10 , яка в свою чергу повинна була знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про її наміри ухилитися від кримінальної відповідальності.
У той же час, ухилення обвинуваченої ОСОБА_10 від правосуддя суд оцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.
Разом з тим, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги починаючи зі стадії досудового розслідування даного кримінального провадження.
Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_12 здійснював активні дії, спрямовані на захист обвинуваченої. Захисник був ознайомлена із матеріалами кримінального провадження, що підтверджується відповідною розпискою, приймав участь у дослідженні доказів, виступав у судових дебатах.
Враховуючи наведене, суд вважає, що стороною обвинувачення та судом вживалися достатні заходи щодо дотримання прав обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.
Прокурор ОСОБА_7 у судовому засіданні обставини, викладені в обвинувальному акті, підтримала у повному обсязі, в обґрунтування винуватості обвинуваченої зазначила, що подані письмові докази підтверджують протиправність злочинних дій ОСОБА_10 , а кваліфікація кримінального правопорушення є правильною для того, щоб довести винуватість ОСОБА_10 , поза розумним сумнівом.
Відтак, прокурор просила суд визнати ОСОБА_10 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, та призначити їй покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_12 просив визнати ОСОБА_10 невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.111 КК України та виправдати, посилаючись на те, що її вина не доведена.
Суд, вважає, що вина ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України підтверджується зібраними по справі доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні судом в повному обсязі. 
Зокрема, допитана в якості свідка ОСОБА_13 , хід та результати якого зафіксовані за допомогою відео фіксації та були досліджені у судовому засіданні, повідомила, що вона працювала КНП Бердянський заклад з надання психіатричної допомоги Запорізької області, де ОСОБА_10 працювала заступника директора. Пояснила, що після окупації, ОСОБА_10 почала пристосовуватись до окупаційної влади, разом із своїм чоловіком приймала активну участь у проведенні референдуму, агітувала медиків з лікарні та мешканців голосувати за приєднання до РФ та отримувати російські паспорти. Пізніше, коли вона виїхала із окупації, їй зателефонували від імені ОСОБА_10 і сказали, що якщо вона планує продовжити працювати то їй треба переписати заяву по законах РФ. Пізніше їй дівчата сказали, що після так званого референдуму, заклад перейменували і ОСОБА_10 його очолила, як називається заклад вона не знає. З соціальних мереж та людей які виїхали з м. Бердянськ, їй стало відомо, що ОСОБА_10 не надавала медичну допомогу особам, які не отримали російські паспорти. Вважає, що ОСОБА_10 зайняла посаду добровільно та вчиняла інші зазначені нею діїі з ідеологічних. Підтвердила проведення впізнання за фотознімками на досудовому розслідуванні, за загальними ознаками, рисами обличчя.
Допитана в якості свідка ОСОБА_14 , хід та результати якого зафіксовані за допомогою відео фіксації та були досліджені у судовому засіданні, повідомила, що вона працювала в КНП Бердянський заклад з надання психіатричної допомоги Запорізької області, де ОСОБА_10 працювала на посаді медичного директора цього закладу. Пояснила, що на даний час, наскільки їй відомо, вона стала директором цього закладу, і він є закладом обласного рівня. Крім того від людей з якими вона ще спілкується, ОСОБА_10 змушує медичних працівників отримувати російські паспорти, і лякає тим, що не буде оплачувати частину зарплати. Крім того, зазначила, що їй телефонували із лікарні і казали, що треба звільнитись, оскільки заклад повністю переходить на російське законодавство. Щодо проведення так званого референдму, їй відомо, що активну участь приймав чоловік ОСОБА_10 , щодо самої ОСОБА_10 вона такого не чула. Підтвердила проведення впізнання за фотознімками на досудовому розслідуванні, за загальними ознаками, рисами обличчя.
Допитана в якості свідка ОСОБА_15 , хід та результати якого зафіксовані за допомогою відео фіксації та були досліджені у судовому засіданні, повідомила, що вона працювалав КНП Бердянський заклад з надання психіатричної допомоги Запорізької області, де ОСОБА_10 працювала на посаді медичного директора цього закладу. Пояснила, що на даний час, наскільки їй фідомо вона стала директором цього закладу, і наскільки їй відомо, керує всіма психіатричними закладами на окупованій ачстині Запорізької області. Їй телефонувала головний бухгалтер їх закладу від імені ОСОБА_10 , щоб дізнатись чи буде вона звільнятись. Крім того, показала, що бачила її виступи в соціальній мережі від імені закладу. Крім того від людей чула, що вся документація змінена на російські стандарти. Інформацією, щодо участі ОСОБА_10 у проведенні референдуму у неї не має. Підтвердила проведення впізнання за фотознімками на досудовому розслідуванні, за загальними ознаками.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_16 , хід та результати якого зафіксовані за допомогою відео фіксації та були досліджені у судовому засіданні, повідомив, що він працював завідувачем психо-наркологічного відділення КНП Бердянський заклад з надання психіатричної допомоги Запорізької області. Директором закладу був ОСОБА_17 , пізніше після окупації директормо стала ОСОБА_10 і на даний час наскільки він знає вона продовдує бути директором. До травня місяця 2022 року він продовжував працювати на своєму місці, в кінці травня його викрили працівники ФСБ, причини називали різні, деякий час його т римали, потім відпстили він їм повідомив, що поїде на неокуповану тариторію, однак вони зазначили, що він має залишитись але працювати більше не буде, відвезли додому до ОСОБА_10 , та сказали, що завдяки їй вони його відпустили. Через два тижгі ОСОБА_10 подзвонила та повідомила, що він має вийти на роботу. Пізніше у вересні вони з сім`єю виїхали в м. Дніпро. Крім того зазначив, що десь із травня-червня 2022 року ОСОБА_10 стала реформцвати заклад, він став закладом обласного значення, знає, що психіатричний заклад в м. Мелітополі, теж підпорядковувався їй. Хто саме її призначав на посаду, він не знає. Крім того зазначив, що спочатку її риторика була проукраїнською, але пізніше відбулись деякі події у її сім`ї, наскільки йому відомо забрали її свекра і брата чоловіка тримали їх у таборі, потім відпустили, і після цього вона змінилась, почала говорити, що їм треба вижити, треба працювати, отримувати заробітну плату, казала, що чекають важкі часи треба прилаштовуватисб. Крім цього до неї почали часто навідуватись працівники ФСБ, про що вони говорила, не знає, в кабінет нікого не пускали, крім того працівник ФСБ чергували у них на території закладу. Підтвердив проведення впізнання за фотознімками на досудовому розслідуванні, за загальними ознаками, рисами обличчя, тілобудови, кольор волосся.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_18 , хід та результати якого зафіксовані за допомогою відео фіксації та були досліджені у судовому засіданні, повідомив, що працювалав КНП Обласниц клінічний заклад з надання психіатричної допомоги». ОСОБА_10 , була лікаркою в психоневрологічному диспансері в м. Бердянську, потім стала начмедом, тобто була його підлеглою з організаційних питань. Після початку повномаштабного вторгнення, вона стала директором, але підтвердженною інформацією він не володіє, знає лише з усних чуток. Підтвердив проведення впізнання за фотознімками на досудовому розслідуванні, за загальними ознаками.

На підтвердження винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України стороною обвинувачення надано наступні письмові документи, відеозаписи, які досліджені судом:
- витягом з ЄРДР № 22024070000000028 від 07.02.2024;
- постановою про визначення слідчого від 07.02.2024;
- постановою про створення слідчої групи від 07.02.2024;
- постановою про визначення групи прокурорів від 07.02.2024 ;
- витягом з ЄРДР № 22023080000000725 від 04.05.2023;
- постановою про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 23.01.2024 ;
- постановою про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування від 24.05.2023;
- ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.02.2024 про обрання запобіжного заходу; 
- постановою про оголошення в розшук підозрюваної від 08.02.2024;
- відповіддю на доручення у кримінальному провадженні № 22024070000000028 , відповідно до виконання доручення встановлено, що 24.12.2023 року ОСОБА_10 булла нагороджена заступником міністра охорони здоров`я РФ Андрієм Плутніцьким державною наородою РФ - почесною грамотою президента РФ, на що міститься посилання у пропагандистських ЗМІ РФ https://t.me./depzdrav/1770; 
- відповіддю на дручення № 58/6/1928 від 06.06.2023 року, в межах виконання якого встановлено, що ОСОБА_19 після повномасштабного вторгнення та окупації м. Бердянськ Запорізької області, будучи заступником директора КНП « Бердянський заклад з надання психіатричної допомоги Запорізької обласної ради, в кінці квітня 2022 року добровільно зайняла посаду «главного врача Обласного центра по ока занию психиатрической и наркологической помощи»- незакннно створеному окупаційною владою органі у сфері охорони здоров`я. Окрім того згідно « Приказа № 96 Департамента здравоохранения военно-гражданской администарации Запорожской области «Об утверждении персонального состава внештатных специалистов Департамента зраоохранения Военно-гражданской администарции Запорожской области» Діхтяр значиться як позаштатний спеціаліст з психіатрії;
- протоколом огляду від 31.08.2023 року з доатками, складений старшим оперуповноваженим в ОВС Управління СБ України в Закарпатській області підполковником ОСОБА_20 , відповідно до якого об`єктом огляду є наявні в мережі інтернет матеріали, які можуть слугувати фактичними даними підтверджуючими наявність в діях ОСОБА_10 окремих ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Зокрема, На сторінці телеграм каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 »(https://t.me/depzdravzo)загіперпосиланнямhttps://t.me/depzdravzo/868?sinqle міститься публікація від 27.05.2023 року про перебування на тимчасово окупованих територія Міністра обороги здоров`я Російської федерації ОСОБА_21 ка під час якої було проведено нагородження працівників охорони здоров’я. В публікації міститься фотографічне: зображення ОСОБА_22 та відомостей про вручення їй міністром охорони здоров`я Російської федерації ОСОБА_23 відомчої нагороди «Благодарность МинздраваРоссии»(додаток 4 до протоколу огляду).
В подальшому здійснено огляд наявних матеріалів в електронних ЗМІУкраїни та Російської федерації в яких містяться відомості щодо діяльності ОСОБА_10 , зокрема, в публікації від 22.06.2022 року «Из медгородка Мелитополя окупационная власть РФ делает областную больницу» розміщеної заза посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 (додаток № 7 до протоколу огляду) містяться відомості про те, що ОСОБА_10 виїжджала в м.Мелітополь набесіду з представниками ФСБ рф та представляла лікарню як керівник. Післяповернення з м. Мелітополя в м. Бердянськ проінструктувала співробітниківлікарні щодо подальшого отримання заробітної плати в валюті РФ, заявивши прицьому, що хто не згідний може писати заяви на звільнення. Також погрожувала
робітникам, які активно виступатимуть проти нововведень окупаційної влади,зазначивши: «передало руководство из Мелитополя, что подвалы открыты всегда». Поряд з цим надавала владно розпорядчі вказівки, щодо оформлення полісів страхування, та необхідності подальшого отримання паспортів Російської федерації.
В публікації від 13.05.2022 року «В Бердянске людей с психическими растройствами заставляют брать паспорт рф» розміщеної за посиланням «https://rіа-т.tv/news/319334/v berdyanske lyudey s psihicheskimi rasstroystvami zastavlavlyayut brat pasport rf.html (додаток № 8 до протоколу огляду) містяться відомості про впровадження в медичній установі м. Бердянська, керівником якої є ОСОБА_10 примусової паспортизації пацієнтів паспортами громадян Російської ферерації. Окрім цього в публікації зазначається що  ОСОБА_10 одна із перших перейшла на співпрацю з окупантами та активно впроваджувала паспортизаціюРФ в очолюваній нею медичній установі.
В подальшому проведено огляд матеріалів пропагандистських ЗМІ Російської федерації в яких розміщено відомості надані ОСОБА_10 про нібито мобілізацію залучення Україною до Збройних сил України військовослужбовцями наркозалежних осіб, про наявність у їх складі так зваyих «націоналістичних батальйонів», а також активізацію т.зв. «чорного ринку наркотиків в Україні (додаток № 11 до протоколу огляду).
Зокрема зазначені відомості розміщено в наступних публікаціях:
- Врач рассказала о наркотической зависимости у военнослужащих ВСУ. Врач ОСОБА_24 : в ВС Украины на контрактную службу набирали людей с наркотической зависимостью» https://voennoedelo.com/Dosts/id46845-vrach-dihtiar-v-vs-ukrainv-na-kontraktnuiu-sluzbu-nabirali-liudei-s-narkoticheskoi-zavisimostiu;
- «Против русских воюет Армия наркоманов. В прямом смысле этого слова»httpsy/vnibcovske. ru/news/ekonomv/27198-Drotiv-russkih-vojuet-armiia-narkomanov-v-prjamom-smysle-ietogo-slova. html;
У протоколі огляду наявні і інші аналогічні за змістом та по суті посилання на висловлювання ОСОБА_10 у різноманітних публікаціях;
-Наказом № 31 від 02.08.2022 «Департамента здравоохранения Военно-гражданской администраци Запорожской области «О совете главных врачей при Департаменте зравоохранения Военно-гражданской администраци Запорожской области»» з догадками «Положени о Совете главных врачей при Департаменте зравоохраненияВоенно-гражданской администраци Запорожской области, Должностной инструкции директорма медицинской организации;
-Статутом КНП «Бердянський заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради та скріншот розміщення вказаного статуту в мережі інтернет за посиланням: https://zor/gov/ua/komunalna-vlasnist/komunalna-ustanova-berdyanskyy-psyhonevrologichnyy-dyspanser-zaporizkoyi/. 
-протоколом огляду від 05.09.2023 року з доатками, складений оперуповноваженим УСР в Закарпатській області ДСР НП України підполковником ОСОБА_25 , відповідно до якого об`єктом огляду є наявні в мережі інтернет матеріали, які можуть слугувати фактичними даними підтверджуючими наявність в діях ОСОБА_10 окремих ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. З вказаного протоколу огляду вбачається, що з відкритих джерел знайдено інформацію про «Перечень действующих медицинских организаций подведомтвенньіх Департаменту здраоохранения Запорожской области» в яких ОСОБА_10 пд. П. 25 значиться як «главньі врач Государственного бюджетного учереждения здравоохранения «Областной центр по ока занию психиатрической и наркологической помощи». (додаток 1 до протоколу). 
На інтернет порталі «Ріа південь» за посиланням (ІНФОРМАЦІЯ_4 (foto).html, наявна публікація від 29.05.2023:«У Мелітополі окупаційна влада здала спецслужбам України зрадників у білих халатах». В публікації розміщено фотознімки на яких ОСОБА_10 та інші лікарі зокрема ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , отримують благодарності від першого заступника керівника адміністрації президента російської федерації ОСОБА_31 та міністра охорони здоров`я ОСОБА_21 (додаток 2 до протоколу огляду). 
На інтернет порталі «РБК компании» за посиланням https://companies.rbc.ru/id/1229000019874-gosudarstvennoe-byudzhetnoe-uchrezhdenie-zdravoohraneniya-oblastnoi-tsentr-po-okazaniyu-psihiatricheskoi-i- narkologicheskoi-pomoschi/ наявна інформація про те, що «Компания ГОСУДАРСТВЕННОЕ БЮДЖЕТНОЕ УЧРЕЖДЕНИЕ ЗДРАВООХРАНЕНИЯ ОБЛАСТНОЙ ЦЕНТР ПО ОКАЗАНИЮ ПСИХИАТРИЧЕСКОЙ И НАРКОЛОГИЧЕСКОЙ ПОМОЩИ" зарегистрирована 17.06.2022 г. Краткое заименование: ГОСУДАРСТВЕННОЕ БЮДЖЕТНОЕ УЧРЕЖДЕНИЕ ЗДРАВООХРАНЕНИЯ ОБЛАСТНОЙ ЦЕНТР ПО ОКАЗАНИЮ ПСИХИАТРИЧЕСКОЙ И НАРКОЛОГИЧЕСКОЙ ПОМОЩИ. При регистрации организации присвоен ОГРН 1229000019874, ИНН 9002008354 и КПП 900201001. Юридический адрес: Запорожская область БЕРДЯНСКИЙ ГОРОД БЕРДЯНСК УЛ. ВОЕННЬІЙ ГОРОДОК-2 23.» Руководителем якого зазначена ОСОБА_32 ( ОСОБА_33 )(додаток 3 до протоколу огляду).
На інтернет порталі «List-ORG» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5  наявна інформація про те, що ОСОБА_34 являється руководителем ГОСУДАРСТВЕННОГО БЮДЖЕТНОГО УЧРЕЖДЕНИЯ ЗДРАВООХРАНЕНИЯ "ОБЛАСТНОЙ ЦЕНТР ПО ОКАЗАНИЮ ПСИХИАТРИЧЕСКОЙ И НАРКОЛОГИЧЕСКОЙ ПОМОЩИ", що знаходиться за адресою 271122, ЗАПОРОЖСКАЯ ОБЛАСТЬ, БЕРДЯНСК, Г. БЕРДЯНСК, УЛ. ВОЕННЬІЙ ГОРОДОК-2, Д. 23.(додаток 4 до протоколу огляду).
В подальшому проведено огляд матеріалів пропагандистських ЗМІ оосійської федерації в яких розміщено відомості надані ОСОБА_10 , зокрема зазначені відомості розміщено в наступних публікаціях:
-«Врач рассказала о бунте наркозависимьіх в Бердянске» від 06.06.2023 https://lenta.ru/news/2023/07/06/heIp/,
-« ІНФОРМАЦІЯ_6 » від 06.06.2023 ІНФОРМАЦІЯ_7 ;
-« ІНФОРМАЦІЯ_8 , не имеющих паспорта РФ» від 14.05.2023 https://berdyansk-news.ru/society/2023/05/14/12824.html (додаток 5 до протоколу огляду).
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.10.2023 року за якими свідок ОСОБА_13 впізнає на фотознімку № 2 ОСОБА_10 , як керівника Запорізького обласного закладу з надання психіатричної допомоги в м. Бердянськ від окупаційної адміністрації РФ. Свідок впізнала ОСОБА_10 за зовнішніми рисами обличчя, формою очей, носа, обличчя, волосся;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.09.2023 року за якими свідок ОСОБА_14 впізнає на фотознімку № 3 ОСОБА_10 , яку знає особисто за рисами обличчя;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.09.2023 року з оптичним диском DVD-R, за якими свідок ОСОБА_15 впізнає на фотознімку № 3 ОСОБА_10 , як особу з якою давно та особисто знайома за рисами обличчя;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.09.2023 року з оптичним диском DVD-R, за якими свідок ОСОБА_16 впізнає на фотознімку № 4 ОСОБА_10 , як колегу та на даний час головного лікаря обласного центру психіатричної та наркологічної допомоги;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.09.2023 року з оптичним диском DVD-R, за якими свідок ОСОБА_18 впізнає на фотознімку № 2 ОСОБА_10 , як колишню колегу, підлеглу, яка працювала заступником директора з медичної частини Бердянського психоневрологічного ддиспансера;
- ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 09.02.2024 року, про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування;
- вимогою про судимість ОСОБА_10 раніше не судима;
- повідомленням Центральної виборчої комісії України від 02.10.2023 за « 21-24-1863 відповідно до якої ОСОБА_35 на виборах 2019 року та 2020-2021 років не реєструвався кандидатом в народні депутати та не обирався народним депутатом;
- відповідно до облікових даних УДМС у Запорізькій області гр. ОСОБА_10 документована паспортом гр. України та паспортом гр. України для виїзду за кордон, є громадянкою України відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України»;
- довідкою № 8118 від 28.09.2023 року КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради,відповідно до якої ОСОБА_10 за допомогою до лікаря нарколога не зверталась; 
- згідно інформації Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Закарпатській обласі від 27.09.2023 року згідно даних Єдиного державного реєстру ТЗ, за гр. ОСОБА_10 транспортні засоби не зареєстровані;
- інформацією УСБУ у Запорізькій області від 18.01.2024 року за № 59/14-505 вбачається, що гр. ОСОБА_10 із заявами про вчинення неправомірних дій щодо неї з боку представників збройних сил РФ, ФСБ або окупаційної влади держави агрессора та визнання її потерпілою не зверталась;
- особовою карткою Державної міграційної служби вбачається, що гр. ОСОБА_10 документована паспортом гр. України та паспортом гр. України для виїзду за кордон;
- інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.09.2023 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_10 відсутні у власності об`єкти нерухомості;
- відповідно до актового запису про народження № 1439 від 27.07.1985 року ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 у м. Запоріжжя;
- відповідно до актового запису № 458 від 18 серпня 2007 року ОСОБА_10 перебуває у шлюбі ОСОБА_36 ;
- відповідно до актового запису про народження № 241 від 27.03.2018 року , у ОСОБА_10 є донька ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ;
- відповідно до актових записі про смерть № 2041 від 22 серпня 2022 року та № 2375 від ІНФОРМАЦІЯ_11 батьки ОСОБА_10 померли;
Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_10 є громадянкою України.
Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими.
Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнає їх належними та допустимими доказами для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.
Недопустимості доказів згідно вимог ст. ст. 87-89 КПК України, судом не встановлено, оскільки всі докази встановлені, зібрані та перевірені органом досудового розслідування, та судом, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України. Істотних порушень прав та свобод людини, визначенихст. 87 КПК України, судом не встановлено.
Досліджені в судовому засіданні письмові докази відповідають вимогам щодо їх отримання, проведення та оформлення, складені уповноваженими процесуальними особами відповідно, узгоджуються між собою, та не викликають сумнівів у суду. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи, судом встановлено не було.
Дослідивши і перевіривши в ході судового розгляду протоколи допиту свідків, хід і результати допиту яких фіксувалися за допомогою технічних засобів відеофіксації, у відповідності до вимог ч. 11 ст. 615 КПК України, які є процесуальними джерелами доказів, суд дійшов висновку, що такі можуть бути використані як докази, є конкретними та узгоджуються із сукупністю інших доказів, які судом покладено у вирок.
Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.
Згідно частини 1 ст.111 КК Українивизначено відповідальність за державну зраду,тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України. Частиною 2 цієї статті передбачено відповідальність за вчинення тих самих діянь в умовах воєнного стану.
Суб`єкт злочину спеціальний - ним може бути лише громадянин України.
З суб`єктивної сторони державна зрада характеризується прямим умислом.
Згідно з ч. 2 ст. 24 КК України прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Тобто, варто зазначити, що у складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, важливе значення має добровільність (якщо особа здійснювала відповідні дії не добровільно, а під примусом (байдуже яким), склад правопорушення відсутній).
Таким чином дослідженими доказами достовірно встановлено, що гр. України, ОСОБА_10 будучи громадянином України, діючи умисно, із своїх особистих мотивів та за власним бажанням погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора Російської Федерації умисно, добровільно зайняла посаду головного лікаря окупаційного медичного закладу, співпрацює з представниками інших органів окупаційної влади російської федерації, сприяє їм в незаконному захопленні державної влади на території України, з метою подальшого їх становлення та легалізації тим самим, надаючи допомогу останнім в проведенні підривної діяльності проти України.
З огляду на вік обвинуваченої, очевидно, що остання усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно-небезпечні наслідки і бажала їх настання, тобто діяв з прямим умислом.
Захисник під час судових дебатів просив провадження відносно ОСОБА_10 закрити, посилаючись на те, що із допиту одного із свідків вбачається, що на неї міг бути вчинений тиск тта погрози через її сім"ю, однак стороною обвинувачення вказана версія не роглядалась. 
Всебічно вивчивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, такі у їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами, такими, що узгоджуються між собою, та доведена поза розумним сумнівом.
Щодо версії сторони захисту, про можливий тиск, суд вважає, що така спростовується, іншими зібраними у справі доказами, а свідчення свідка ОСОБА_16 на які посилається захисник відомі йому з інших джерел, а саме по розмовах людей, а не особисто від обвинуваченої ОСОБА_10 , тому до вказаної версії подій сд ставиться критично. 
Ухвалюючи вирок, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, а саме, державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.
Згідно з ч.2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_10 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.
Обставини, що обтяжую покарання, згідно ст.67 КК України, відсутні.
Також при призначенні обвинуваченій покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК Україниє тяжким злочином, вчиненим умисно, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність злочину, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_10 , яка раніше не судима, інформація щодо перебування у лікарів нарколога та психіатра відсутня.
Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_10 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч.2 ст.111 КК України, у виді позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення, попередження вчинення нею нових злочинів.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 368,373-374,395,615 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.111 КК України.
Призначити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного їй майна.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання після набрання вироком суду законної сили.
Обраний ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.02.2024 року (справа №308/2422/24), запобіжний захід відносно ОСОБА_10 , у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, залишити без змін до набрання вироком законної сили.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Опублікувати інформацію про цей вирок в засобах масової інформації: в газеті "Урядовий кур`єр" та на офіційних веб-сайтах суду та органів прокуратури.

Головуючий суддя          ОСОБА_1 

Суддів          ОСОБА_3 

ОСОБА_2