ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

07 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/14843/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 року (головуючий суддя Горбалінський В.В.) 
в адміністративній справі №160/14843/25 за позовом ОСОБА_1 до відповідачів: Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-2) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 22.05.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якій просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №046550008435 від 15.05.2025 року про відмову у призначенні пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути звернення від 07.05.2025 року, з урахуванням відомостей, що містяться у трудовій книжки колгоспника НОМЕР_1 , а також архівних довідках від 27.09.2024 року №1005, №1006, №1007, №1008, №1009, №1010, які видані комунальною архівною установою «П`ятихатський Трудовий архів», а саме: період роботи з 1985 по 1998 роки та зарахувати ці роки до страхового стажу.
В обґрунтування позову зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу, наказу про звільнення з роботи, відсутність підтверджуючої довідки про даний період роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських та інших документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 залучено співвідповідачем Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в адміністративній справі №160/14843/25.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №046550008435 від 15.05.2025 року про відмову у призначенні пенсії за віком. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 1985 по 1998 роки, відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 20.11.1985 року. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 07.05.2025 року з урахуванням відомостей, що міститься у трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 від 20.11.1985 року, а також архівних довідках від 27.09.2024 року №1005, №1006, №1007, №1008, №1009, №1010, які видані комунальною архівною установою «П`ятихатський Трудовий архів». 
Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Зауважив, що записи про трудову діяльність в трудовій книжці колгоспника зроблено чітко, зрозуміло та без будь-яких виправлень та неточностей, відсутні ознаки підчисток та підробок, у зв`язку з чим не зазначення відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах: зайнятість повний робочий день на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, Найменування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України або їх номери, куди включаються ці періоди роботи, не може бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні періодів роботи до пільгового стажу. Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо періодів роботи позивача відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги відповідачем при обрахуванні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-2 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Вказує, що до загального страхового стажу згідно наданих документів не зараховано період роботи з 20.12.1985 р. по 03.04.2000 р. згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 20.11.1985 року в колгоспі ім. “Чкалова”, оскільки в трудовій книжці наявні зазначені норми вихододнів занесені з порушенням основного положення про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР 21.04.1975 року № 310 п.6 - не зазначені номери та дати документів на підставі яких були внесені записи, відсутні підпис та печатка відповідальної особи; період роботи в колгоспі ім. Чкалова, КСП ім. Чкалова, ТОВ “Чкаловське”1985-1998рр. згідно з архівними довідками № 1005, № 1006 від 27.09.2004 р., оскільки по батькові заявника не вказано. В інформаційній довідці №88 від 10.04.2025 р. зазначено, що відомості про роботу Позивача в колгоспі імені Чкалова П`ятихатського району Дніпропетровської області в архівному відділі відсутні; період роботи з 01.05.1999 року зараховано за даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ( форма ОК5). Враховуючи вищезазначене, Позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Ухвалами суду від 15.10.2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.
Ухвалою суду від 15.12.2025 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 року в адміністративній справі №160/114843/25 на п`ятнадцять днів.
У період з 19.12.2025 до 20.12.2025 суддя Дурасова Ю.В. перебувала у відрядженні. У період з 01.01.2026 до 05.01.2026 суддя Дурасова Ю.В. перебувала у відпустці, у зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги здійснюється невідкладно з дня виходу судді-доповідача із відпустки.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що 07.05.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
Зазначена заява позивача за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 15.05.2025 року №046550008435 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком. 
У спірному рішенні відповідача-1 зазначено, що пенсійний вік визначений статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” становить 60 років.
Страховий стаж за наданими документами становить 7 років 10 днів.
За доданими документами до страхового стажу позивачу не зараховано: 
- період роботи в колгоспі ім. «Чкалова» з 20.12.1985р. по 03.04.2000р. згідно з трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_1 від 20.11.1985р., оскільки в трудовій книжці наявні зазначені норми вихододнів занесені з порушенням основного положення про порядок видачи та ведення трудових книжок колгоспників, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР 21.04.1975р. № 310 п.6 - не зазначені номери та дати документів на підставі яких були внесені записи, відсутні підпис та печатка відповідальної особи;
- періоди роботи в колгоспі ім. Чкалова, КСП ім. Чкалова, ТОВ «Чкаловське» 1985-1998рр. згідно з архівними довідками №1005, №1006 від 27.09.2024р., оскільки по батькові заявника не вказано. В інформаційній довідці №88 від 10.04.2025р. зазначено, що відомості про роботу ОСОБА_1 в колгоспі імені Чкалова П`ятихатського району Дніпропетровської області в архівному відділ відсутні.
Позивач вважає протиправним Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 15.05.2025 року №046550008435, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. 
Суд першої інстанції позов задовольнив. 
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно із преамбулою Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. № 1058-IV цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок № 637).
Відповідно до п. 1 зазначеного Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. 
В довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Доводи пенсійного органу про не зарахування до пільгового стажу позивача періодів його роботи, обґрунтовуються тим, що до страхового стажу не зараховано:
- період роботи в колгоспі ім. «Чкалова» з 20.12.1985р. по 03.04.2000р. згідно з трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_1 від 20.11.1985р., оскільки в трудовій книжці наявні зазначені норми вихододнів занесені з порушенням основного положення про порядок видачи та ведення трудових книжок колгоспників, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР 21.04.1975р. № 310 п.6 - не зазначені номери та дати документів на підставі яких були внесені записи, відсутні підпис та печатка відповідальної особи;
- періоди роботи в колгоспі ім. Чкалова, КСП ім. Чкалова, ТОВ «Чкаловське» 1985-1998рр. згідно з архівними довідками №1005, №1006 від 27.09.2024р., оскільки по батькові заявника не вказано. В інформаційній довідці №88 від 10.04.2025р. зазначено, що відомості про роботу ОСОБА_1 в колгоспі імені Чкалова П`ятихатського району Дніпропетровської області в архівному відділ відсутні.
Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що після набрання чинності з 01.04.1972 року КЗпП в 1973-1975, 06.09.1973 року було прийнято спільну постанову №656 Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС «Про трудові книжки працівників та службовців». Постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 р. №162 була затверджена Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях. 
21.04.1975 року було прийнято постанову № 310 Ради Міністрів СССР «Про трудові книжки колгоспників».
Відтак, особи, що працювали в колгоспах, мали свій окремий вид трудової книжки -трудову книжку колгоспника.
Згідно п.п. 1,2,5 Постанови Ради Міністрів СССР «Про трудові книжки колгоспників» від 21.04.1975 року №31, Трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. 
Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу.
В трудову книжку колгоспника, зокрема, вносяться: 
відомості про колгоспника: 
прізвище, ім`я, по батькові, дата народження; освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі, прийом в члени колгоспу припинення членства в колгоспі; 
відомості про роботу: 
призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи; 
відомості про трудову участь: 
прийнятий в колгоспі річний мінімум трудового внеску в суспільному господарстві, його виконання; відомості про нагороди та заохочення, та інші.
Відтак, відповідно до вимог вказаної Постанови відомості про трудову участь, прийнятий в колгоспі річний мінімум трудового внеску в суспільному господарстві, його виконання вносяться до трудової книжки колгоспника.
Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затвердженими постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310, та чинних на час розгляду справи (Основні положення).
Відповідно до пунктів 1, 2 Основних положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.
До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: 
відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; 
відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; 
відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних положень).
Згідно із пунктом 6 Основних положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.
Трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки (пункт 8 Основних положень).
Цією постановою також затверджений зразок трудової книжки колгоспника, який передбачає, що трудова книжка колгоспника містить окремі розділи, зокрема: 
ІІІ «членство в колгоспі», де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення, відомості про документ, на підставі якого внесений запис; 
ІV «відомості про роботу» відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; 
V «трудова участь у громадському господарстві» встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема, про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).
Згідно пункту 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.
Верховним Судом у постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.
Отже, відповідальність за ведення трудової книжки колгоспника покладається на підприємство, відтак, неможливість пенсійного органу ідентифікувати номери та дати документів на підставі яких були внесені записи; 
відсутність підпису та печатки відповідальної особи або не зазначення по-батькові позивача у архівній довідці підприємства не може бути підставою для виключення певних періодів роботи зі страхового стажу позивача. 
На думку колегії суддів апеляційної інстанції незарахування спірного періоду до страхового стажу позивача буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29.06.2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. 
Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
Водночас, право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. 
На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що записи про трудову діяльність в трудовій книжці колгоспника зроблено чітко, зрозуміло та без будь-яких виправлень та неточностей, відсутні ознаки підчисток та підробок, у зв`язку з чим не зазначення відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах: зайнятість повний робочий день на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, Найменування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України або їх номери, куди включаються ці періоди роботи, не може бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні періодів роботи до пільгового стажу.
Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо періодів роботи позивача відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги відповідачем при обрахуванні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії.
Трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 від 20.11.1985 року та архівні довідки від 27.09.2024 року №1005, №1006, №1007, №1008, №1009, №1010, які видані комунальною архівною установою «П`ятихатський Трудовий архів» містять всі необхідні відомості про трудову діяльність ОСОБА_1 .
Вказане дає підстави для висновку, що пенсійним органом протиправно не враховано до страхового стажу позивача період роботи з 1985 по 1998 роки відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 20.11.1985 року.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що пенсійним органом було протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 1985 по 1998 роки відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 20.11.1985 року, оскільки зазначений період позивача підтверджено відповідними доказами, наявними в матеріалах справи, у зв`язку з чим, вказаний період має бути зараховано до страхового стажу позивача для призначення пенсії за віком.
Як наслідок, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області при прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії №046550008435 від 15.05.2025 діяло не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а отже є протиправним та підлягає скасуванню.
Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що у силу абзацу 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Згідно абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, то саме цей орган і має завершити процедуру призначення позивачеві пенсії за віком, а не Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як вказав суд першої інстанції.
Такий підхід висловлений у постановах Верховного Суду від 24.05.2024р. у справі №460/17257/23, від 07.05.2024р. у справі №460/38580/22, висновки викладені в яких підлягають обов`язковому врахуванню адміністративним судом за приписами ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.
Однак, вказане залишилось поза увагою суду першої інстанції.
Відтак, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 року слід скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-2) зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 1985 по 1998 роки, відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 20.11.1985 року та в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 07.05.2025 року з урахуванням відомостей, що міститься у трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 від 20.11.1985 року, а також архівних довідках від 27.09.2024 року №1005, №1006, №1007, №1008, №1009, №1010, які видані комунальною архівною установою «П`ятихатський Трудовий архів». 
При цьому колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що будь-яких позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивач не ставив.
Водночас, скасовуючи рішення суду першої інстанції у зазначеній частині (щодо Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області), слід зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (відповідача-1) (а не Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 1985 по 1998 роки, відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 20.11.1985 року та повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 07.05.2025 року з урахуванням відомостей, що міститься у трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 від 20.11.1985 року, а також архівних довідках від 27.09.2024 року №1005, №1006, №1007, №1008, №1009, №1010, які видані комунальною архівною установою «П`ятихатський Трудовий архів», з урахуванням правової позиції, викладеної у цьому рішенні. 
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 року слід залишити без змін.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції частково погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Водночас, в частині задоволених вимог до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішення суду першої інстанції слід скасувати.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що при повторному розгляді заяви позивача про призначення пенсії, суб`єкт владних повноважень не може покладатися на свої висновки, які були спростовані судом в ході розгляду справи. 
Вищезазначене є мотивом для часткового врахування судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі.
Доводи апеляційної скарги частково спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для часткового його скасування.
Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
Керуючись 241-245, 250, 311, 317, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області – задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 року – скасувати в частині задоволених вимог до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 1985 по 1998 роки, відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 20.11.1985 року. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 07.05.2025 року з урахуванням відомостей, що міститься у трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 від 20.11.1985 року, а також архівних довідках від 27.09.2024 року №1005, №1006, №1007, №1008, №1009, №1010, які видані комунальною архівною установою «П`ятихатський Трудовий архів».
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 07.01.2026 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя Л.А. Божко 

суддя О.М. Лукманова