465/11051/25
3/465/79/26

П О С Т А Н О В А
іменем України
09.02.2026 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Коліщук З. М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , 

встановив: 

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 992315 від 04.12.2025, ОСОБА_1 21.11.2025 о 04:34 год. будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ухилилася від виконання покладених на неї батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання, а саме не вжила заходів ,внаслідок чого неповнолітній ОСОБА_2 вживав алкогольні напої, а саме «Фреголіно» та був доставлений до лікарні Св. Миколая м. Львів, вул. Орлика, 4. Діагноз: алкогольна інтоксикація, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 винуватою себе не визнала. Зазначила, що протягом 5 днів перебувала на стаціонарному лікуванні у лікарні ОСОБА_3 , коли їй зателефонували та повідомили про те, що її син перебуває у лікарні ОСОБА_4 з діагнозом алкогольна інтоксикація. У зв`язку із перебуванням на стаціонарному лікуванні за сином доглядала його хресна мама ОСОБА_5 . Повідомляє, що син ОСОБА_2 перебуває на обліку у психіатра м. Хмельницький.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Ящинський А.Л. у судовому засіданні просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП. 
Суд заслухавши показання ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП з наступних підстав.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, полягає у вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.
У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З протоколу про адміністративне правопорушення від 04.12.2025 серії ВАД №992315 вбачається, що  ОСОБА_1 21.11.2025 о 04:34 год. будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ухилилася від виконання покладених на неї батьківських обов`язків передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання, а саме не вжила заходів внаслідок чого неповнолітній ОСОБА_2 вживав алкогольні напої, а саме «Фреголіно» та був доставлений до лікарні Св. Миколая м. Львів, вул. Орлика, 4. Діагноз: алкогольна інтоксикація, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.
Поряд з цим, складений 04.12.2025 стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому: не розкрита суть адміністративного правопорушення (які саме дії, пов`язані із вихованням та життям свого неповнолітнього сина, вчинила або не вчинила ОСОБА_1 , що призвело до невиконання нею своїх батьківських обов`язків,); не конкретизовані норми законодавства, якими ці обов`язки передбачені та які вимоги порушено (стаття 150 Сімейного кодексу України містить 7 (сім) частин, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» містись 2 (дві) частини, стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» містись 7 (сім) частин), що прямо суперечить принципу правової визначеності.
Крім того, на підтвердження вини  ОСОБА_1 суду надано рапорт капітана поліції Мисько В. від 04.12.2025, реєстрацію ЄО №32781 від 21.11.2025 та ЄО №32783 від 21.11.2025, пояснення ОСОБА_1 від 04.12.2025, пояснення ОСОБА_2 від 04.12.2025, пояснення ОСОБА_6 від 21.11.2025, виписку з медичної картки стаціонарного хворого №104610, експериментально- психологічне дослідження від 27.11.2025, копії документів, що посвідчують про особу.
Захисником адвокатом Ящинським А.Л. суду надано копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_7 N?102724 від 21.11.2025 року; копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 N?104610 від 21.11.2025 року; копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 N?5817 від 10.09.2024 року; копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 N?8208 від 07.11.2023 року; копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 N?8419 від 14.11.2023 року; копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 N?1262 від 08.03.2023 року; копію Висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 09 вересня 2025 року.
Дослідивши матеріали справи суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.
Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 не виконувала своїх обов`язків щодо виховання сина, чи що її поведінка сприяла вчиненню ним правопорушення.
Як встановлено судом, з 19.11.2025 о 0:39 до 21.11.2025 14:00 год. ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні.
Син ОСОБА_1 перебуває на обліку у лікаря-психіатра, має функціональні труднощі та соціально-адаптивні порушення, потребує індивідуального навчального плану та постійної підвищеної уваги з боку дорослих, що об`єктивно ускладнює контроль за його поведінкою.
За таких обставин факт вживання неповнолітнім алкогольного напою та отримання ним алкогольної інтоксикації не може свідчити про наявність у діях матері умислу на ухилення від виконання батьківських обов`язків або свідоме потурання протиправній поведінці сина, а отже, склад адміністративного правопорушення в її діях відсутній.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки неналежного виконання батьківських обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому провадження по даній справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно з ст.62 Конституції України.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Згідно із вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Оскільки судом не встановлено в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП та враховуючи, що тільки за наявності такого особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності, провадження по справі потрібно закрити.
Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП України,
постановив:
Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Коліщук З. М.