ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" січня 2026 р. Справа№ 910/7431/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Руденко М.А.
суддів: Пономаренка Є.Ю. 
Барсук М.А. 

при секретарі: Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін:
від позивача: Штепа Д.Ю. (довіреність від 20.01.2025 б/н (в режимі відеоконференції); 
від відповідача: Мартинюк Н.В. (ордер серія ВВ №1055896 від 26.01.2026),

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Інвестбудгаличина”
на рішення господарського суду міста Києва від 06.10.2025 
у справі №910/7431/25 (суддя Полякова К.В.)
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Акрон сервіс"
до товариства з обмеженою відповідальністю “Інвестбудгаличина”
про стягнення 132 200 грн,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення 30 000 грн – основного боргу за договором про надання послуг з обслуговування та ремонту обладнання системи контролю доступу до ліфта №12.12/19 від 12 грудня 2019 року; 15 600 грн – основного боргу за договором про надання послуг з обслуговування та ремонту обладнання системи контролю доступу до ліфта №13.12/19 від 13 грудня 2019 року; 30 000 грн – основного боргу за договором про надання послуг з обслуговування та ремонту обладнання системи контролю доступу до ліфта №20.09/19 від 20 вересня 2019 року; 8 100 грн – основного боргу за договором про надання послуг з обслуговування та ремонту обладнання системи контролю доступу до ліфта №31.01/20 від 31 січня 2020 року; 48 500 грн – основного боргу за договором про надання послуг з обслуговування та ремонту обладнання системи контролю доступу до ліфта №15.06/20 від 15 червня 2020 року.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договорами про надання послуг з обслуговування та ремонту обладнання системи контролю доступу до ліфта в частині повної та своєчасної оплати виконаних робіт та наданих послуг.
Рішенням господарського суду міста Києва від 06.10.2025 позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Акрон сервіс" задоволено повністю.
Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю “Інвестбудгаличина” на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Акрон сервіс" 132 200, 00 грн заборгованості, а також 2422, 40 грн витрат зі сплати судового збору.
Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що матеріалами справи належним чином доведено, а відповідачем не спростовано сума боргу відповідача перед позивачем в розмірі 132 200, 00 грн по п`яти договорам, доказів повної оплати відповідачем не надано, а тому вимоги позовної заяви є законними та обґрунтованими.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник товариства з обмеженою відповідальністю “Інвестбудгаличина” Буслов Валентин Васильович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: відкрити апеляційне провадження за апеляційної скаргою товариства з обмеженою відповідальністю “Інвестбудгаличина” на рішення господарського суду м. Києва від 06.10.2025 у справі №910/7431/25 про стягнення 132 200, 00 грн та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422, 40 грн; апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Інвестбудгаличина” задовольнити, рішення господарського суду м. Києва від 06.10.2025 у справі №910/7431/25 скасувати та прийняти нове рішення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що позивачем не надано доказів фактичного виконання ним робіт за договорами №13.12/19 від 13.12.2019, №20.09/19 від 20.09.2019, №31.01/20 від 31.01.2020, №15.06/20 від 15.09.2020 та №23.10/20 від 28.10.2020, як то акти виконаних робіт або акти повірок системи контролю доступу до ліфта, наряд на виїзд працівників тощо. 
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2025 апеляційну скаргу у справі №910/7431/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий суддя (суддя-доповідач), судді: Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 було прийнято до розгляду апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Інвестбудгаличина” та призначено розгляд справи на 27.01.2026.
01.12.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на те, що під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають встановленим обставинам, юридична оцінка надана їм із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.
У судовому засіданні 27.01.2026 представник відповідача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Представник позивача, заперечив проти вимог апеляційної скарги просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 12.12.2019 між позивачем (виконавець) та відповідачем (абонент) укладено договір №12.12/19 (а.с. 9), за яким виконавець взяв на себе зобов`язання з технічного обслуговування i ремонту устаткування, контролю доступу до ліфтів, підтримки ключів (далі – система), встановлена за адресою вул. Деміївська, 16, м. Київ. Устаткування підлягає ремонту і технічного обслуговування, складається з блоків електроніки і комутації, блока живлення, дротової мережі, встановлені виконавцем. Технічне обслуговування включає: прийом дзвінків (заявок), налаштування ПЗ, ремонт, профілактику устаткування контролю доступу до ліфтів, проведення планових профілактичних оглядів, технічну підтримку електронних ключів користувачів тощо (п. 1.1.-1.3 договору). А відповідач, в свою чергу, взяв на себе зобов`язання у повному обсязі і в терміни, зазначені в договорі оплачувати абонентську плату за обслуговування системи (п. 2.2.1. договору).
Відповідно до п. 4.1. договору №12.12/19 вартість робіт з технічного обслуговування системи становить 7500, 00 грн з ПДВ/місяць. 
Згідно п. 4.2. договору №12.12/19 оплата робіт здійснюється щомісячно абонентом, не пізніше 25-го числа місяця. 
Відповідно до п. 5.1. договору №12.12/19, цей договір вступає в силу з моменту підписання та вважається дійсним протягом календарного року. Якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не заявила в письмовому вигляді про його розірвання договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік.
Як свідчать матеріали справи, за період з січня 2020 року по вересень 2022 року відповідач оплатив 217 500, 00 грн за договором №12.12/19, що підтверджується платіжними інструкціями (а.с. 10-24), у той час, як за умовами п. 4.1, 4.2. договору вартість послуг за цей період склала 247 500, 00 грн. 
Відтак, залишок боргу за договором №12.12/19 становить 30 000, 00 грн, сторонами було підписано та скріплено печатками акт звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2021. (а.с. 25)
13.12.2019 між позивачем (виконавець) та відповідачем (абонент) укладено договір №13.12/19 (а.с. 27), за яким виконавець взяв на себе зобов`язання з технічного обслуговування i ремонту устаткування, контролю доступу до ліфтів, підтримки ключів (далі – Система), встановлена за адресою вул. Деміївська, 18, м. Київ. Устаткування підлягає ремонту і технічного обслуговування, складається з блоків електроніки і комутації, блока живлення, дротової мережі, встановлені виконавцем. Технічне обслуговування включає: прийом дзвінків (заявок), налаштування ПЗ, ремонт, профілактику устаткування контролю доступу до ліфтів, проведення планових профілактичних оглядів, технічну підтримку електронних ключів користувачів тощо (п. 1.1.-1.3.). А відповідач, в свою чергу, взяв на себе зобов`язання у повному обсязі і в терміни, зазначені в Договорі оплачувати абонентську плату за обслуговування системи. (п. 2.2.1 договору)
Відповідно до п. 4.1. договору №13.12/19 вартість робіт з технічного обслуговування системи становить 3900, 00 грн з ПДВ/місяць. 
Згідно п. 4.2. договору №13.12/19 оплата робіт здійснюється щомісячно Абонентом, не пізніше 25-го числа місяця. 
Відповідно до п. 5.1. договору №13.12/19 цей договір вступає в силу з моменту підписання та вважається дійсним протягом календарного року. Якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не заявила в письмовому вигляді про його розірвання договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік.
Так, за період з січня 2020 року по вересень 2022 року вартість наданих послуг становила 128700, 00 грн, з яких відповідач оплатив 113100, 00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями (а.с. 28-42), тобто залишок боргу становив 15 600, 00 грн. 
При цьому, сторонами за договором №13.12/19 підписано та скріплено печатками акт звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2021 (а.с. 43).

20.09.2019 між позивачем (виконавець) та відповідачем (абонент) укладено договір №20.09/19 (а.с. 45), за яким виконавець взяв на себе зобов`язання з технічного обслуговування i ремонту устаткування, контролю доступу до ліфтів, підтримки ключів (далі – Система), встановлена за адресою вул. Академіка Каблукова, 3, 4, м. Київ. Устаткування підлягає ремонту і технічного обслуговування, складається з блоків електроніки і комутації, блока живлення, дротової мережі, встановлені виконавцем. Технічне обслуговування включає: прийом дзвінків (заявок), налаштування ПЗ, ремонт, профілактику устаткування контролю доступу до ліфтів, проведення планових профілактичних оглядів, технічну підтримку електронних ключів користувачів тощо (п. 1.1.-1.3.). А відповідач, в свою чергу, взяв на себе зобов`язання у повному обсязі і в терміни, зазначені в договорі оплачувати абонентську плату за обслуговування системи. (п. 2.2.1)
Відповідно до п. 4.1. договору №20.09/19 вартість робіт з технічного обслуговування системи становить 5000, 00 грн з ПДВ/місяць. 
Згідно п. 4.2. договору №20.09/19 оплата робіт здійснюється щомісячно абонентом, не пізніше 25-го числа місяця. 
Відповідно до п. 5.1. договору №20.09/19 цей договір вступає в силу з моменту підписання та вважається дійсним протягом календарного року. Якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не заявила в письмовому вигляді про його розірвання договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік.
Отже, виходячи з п. 4.1. договору №20.09/19, вартість наданих послуг відповідачу за період з жовтня 2019 року по вересень 2022 року становить 180000, 00 грн, з яких відповідач сплатив 150000, 00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями (а.с. 46-61), отже залишок становить 30 000, 00 грн.
Відтак, заборгованість відповідача за договором №20.09/19 становить 30000 грн.
При цьому, між сторонами підписано та скріплено печатками акт звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2021 (а.с. 62).
31.01.2020 між позивачем (виконавець) та відповідачем (абонент) укладено договір №31.01/20, за яким виконавець взяв на себе зобов`язання з технічного обслуговування i ремонту устаткування, контролю доступу до ліфтів, підтримки ключів (далі – Система), встановлена за адресою вул. Академіка Каблукова, 19А, м. Київ. Устаткування підлягає ремонту і технічного обслуговування, складається з блоків електроніки і комутації, блока живлення, дротової мережі, встановлені виконавцем. Технічне обслуговування включає: прийом дзвінків (заявок), налаштування ПЗ, ремонт, профілактику устаткування контролю доступу до ліфтів, проведення планових профілактичних оглядів, технічну підтримку електронних ключів користувачів тощо (п. 1.1.-1.3). А відповідач, в свою чергу, взяв на себе зобов`язання у повному обсязі і в терміни, зазначені в договорі оплачувати абонентську плату за обслуговування системи. (п. 2.2.1)
Відповідно до п. 4.1. договору №31.01/20 вартість робіт з технічного обслуговування системи становить 2700, 00 грн з ПДВ/місяць. 
Згідно п. 4.2. договору №31.01/20 оплата робіт здійснюється щомісячно Абонентом, не пізніше 25-го числа місяця. 
Відповідно до п. 5.1. договору №31.01/20 цей договір вступає в силу з моменту підписання та вважається дійсним протягом календарного року. Якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не заявила в письмовому вигляді про його розірвання договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік.
Як слідує з матеріалів справи, за період з лютого 2020 року по вересень 2022 року відповідач оплатив на користь позивача 78300, 00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями (а.с. 65-79), проте за вказаний період вартість послуг становила 86 400, 00 грн, отже, залишок несплачених послуг за договором №31.01/20 становить 8100, 00 грн.
Дана сума боргу також зазначена в акті звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2021 за договором №31.01/20, підписаному та скріпленому печатками обома сторонами (а.с. 80).

15.06.2020 між позивачем (виконавець) та відповідачем (абонент) укладено договір №15.06/20, за яким виконавець взяв на себе зобов`язання з технічного обслуговування i ремонту устаткування, контролю доступу до ліфтів, підтримки ключів (далі – Система), встановлена за адресою за адресою вул. Олени Пчілки, 5В, м. Київ. Устаткування підлягає ремонту і технічного обслуговування, складається з блоків електроніки і комутації, блока живлення, дротової мережі, встановлені виконавцем. Технічне обслуговування включає: прийом дзвінків (заявок), налаштування ПЗ, ремонт, профілактику устаткування контролю доступу до ліфтів, проведення планових профілактичних оглядів, технічну підтримку електронних ключів користувачів тощо, а відповідач, в свою чергу, взяв на себе зобов`язання у повному обсязі і в терміни, зазначені в договорі оплачувати абонентську плату за обслуговування системи. (п. 2.2.1)
Відповідно до п. 4.1. договору №15.06/20 вартість робіт з технічного обслуговування системи становить 9700, 00 грн з ПДВ/місяць. 
Згідно п. 4.2. договору №15.06/20 оплата робіт здійснюється щомісячно Абонентом, не пізніше 25-го числа місяця. 
Відповідно до п. 5.1. договору №15.06/20 цей договір вступає в силу з моменту підписання та вважається дійсним протягом календарного року. Якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не заявила в письмовому вигляді про його розірвання договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік.
Відповідно до долучених до матеріалів справи копій платіжних доручень, за період з червня 2020 року по вересень 2022 року відповідач сплатив на користь позивача 223100, 00 грн (а.с. 83-93), проте вартість наданих послуг за відповідний період становила 271000, 00 грн, отже залишок, заборгованість за договором №15.06/20 становить 48500, 00 грн.
При цьому, за договором №15.06/20 сторонами підписано акт звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2021 (а.с. 94).
Вказані вище обставини і стали підставою для звернення товариством з обмеженою відповідальністю "АКРОН СЕРВІС" із позовом у даній справі.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що сума боргу відповідача в розмірі 132 200, 00 грн по п`яти договорам підтверджена належними доказами (платіжні інструкції, підписні акти звірки), доказів повної оплати відповідачем не надано, а тому вимоги позовної заяви є законними та обґрунтованими.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.
Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. 
Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається. 
За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як обґрунтовано враховано судом першої інстанції, умови договорів не містять положень про наявність у відповідача обов`язку сплачувати вартість надання послуг лише після підписання акту виконаних робіт, або складати акти повірок системи контролю доступу, технічну документацію проведення обслуговування систем контролю доступу до ліфта, наряди на виїзд працівників. Умовами договору сторони чітко визначили, що абонент зобов`язаний у повному обсязі в терміни зазначені в договорі оплачувати абонентську плату, за обслуговування систем (п. 2.2.1), оплата робіт здійснюється щомісячно абонентом, не пізніше 25-го числа місяця (п. 4.2). 
Отже, матеріалами справи підтверджено, що за відповідачем міститься заборгованість:
- 30 000 грн – основного боргу за період січень 2020 року – вересень 2022 року за договором про надання послуг з обслуговування та ремонту обладнання системи контролю доступу до ліфта №12.12/19 від 12 грудня 2019 року;
- 15 600 грн – основного боргу за період січень 2020 року – вересень 2022 року за договором про надання послуг з обслуговування та ремонту обладнання системи контролю доступу до ліфта №13.12/19 від 13 грудня 2019 року;
- 30 000 грн – основного боргу за період жовтень 2019 року – вересень 2022 року договором про надання послуг з обслуговування та ремонту обладнання системи контролю доступу до ліфта №20.09/19 від 20 вересня 2019 року; 
- 8 100 грн – основного боргу за період лютий 2020 року – вересень 2022 року за договором про надання послуг з обслуговування та ремонту обладнання системи контролю доступу до ліфта №31.01/20 від 31 січня 2020 року;
- 48 500 грн – основного боргу за період червень 2020 року – вересень 2022 року за договором про надання послуг з обслуговування та ремонту обладнання системи контролю доступу до ліфта №15.06/20 від 15 червня 2020 року.
Судом першої інстанції вірно було встановлено, що на виконання умов договорів про надання послуг по п`яти договорам позивачем надано ТОВ "Інвестбудгаличина" послуги з технічного обслуговування і ремонту устаткування контролю доступу до ліфтів, в свою чергу відповідачем було оплачено послуги не в повному обсязі, що підтверджується долученими до справи платіжними дорученнями та підписаним сторонами актом звірки взаєморозрахунків, а тому загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, становить 132 200, 00 грн (за договорами №13.12/19 від 13.12.2019, №20.09/19 від 20.09.2019, №31.01/20 від 31.01.2020, №15.06/20 від 15.09.2020 та №23.10/20 від 28.10.2020).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки сума боргу відповідача становить 132 200 грн та підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, або контрозрахунку вартості послуг, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача вказаної суми боргу, у зв`язку з чим позов задоволено в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.
Відповідно до ст.ст. 73,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 06.10.2025 у справі №910/7431/25, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.
Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).
Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд, –
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Інвестбудгаличина” на рішення господарського суду міста Києва від 06.10.2025 у справі № 910/7431/25 залишити без задоволення. 
Рішення господарського суду міста Києва від 06.10.2025 у справі №910/7431/25 залишити без змін. 
Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на відповідача (апелянта).
Матеріали справи №910/7431/25 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 05.02.2026 р.

Головуючий суддя М.А. Руденко 

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Барсук