ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/10078/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОХАУС ВЕСТ» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, -
в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/700078/2 від 20.11.2024 року, №UA209000/2024/700080/2 від 25.11.2024 року, №UA209000/2024/700082/2 від 04.12.2024 року, №UA209000/2025/700013/2 від 12.02.2025 року та №UA209000/2025/700045/2 від 18.04.2025 року.
Посилається на те, що при митному оформленні товарів, які ввозилися на територію України, позивач визначив їх митну вартість за основним методом – ціною договору (контракту), вказавши її у деклараціях митної вартості, до якої підприємством було також додано документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів згідно з переліком, визначеним Митним кодексом України (далі – МК України). На думку позивача, митний орган безпідставно не визнав заявлену митну вартість та незаконно прийняв рішення про відмову у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товару та коригування його митної вартості, застосувавши резервний метод. Позивач не погоджується із зазначеними в рішеннях про коригування митної вартості доводами митного органу та стверджує, що подані підприємством до митного оформлення та додатково на вимогу митного органу документи містять достатньо відомостей, що визначають та підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. На підставі наведеного вважає, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/700078/2 від 20.11.2024 року, №UA209000/2024/700080/2 від 25.11.2024 року, №UA209000/2024/700082/2 від 04.12.2024 року, №UA209000/2025/700013/2 від 12.02.2025 року та №UA209000/2025/700045/2 від 18.04.2025 року є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Просить позов задовольнити повністю.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що обов`язок доведення ціни товару лежить на декларанті, і саме декларант має довести, що ним правильно здійснено розрахунки митної вартості, в т.ч. обрано метод визначення митної вартості товару. При цьому митний орган, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Вказав, що необхідність витребування документів є передусім способом упевнитися в тому, що декларант правильно визначив митну вартість. У спірному випадку, подані позивачем до митного оформлення документи містили розбіжності та не містили всіх необхідних відомостей для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару; крім того, позивач не надав усі додатково витребувані відповідачем документи, що не дало митному органу можливість підтвердити заявлені складові митної вартості товарів. Зважаючи на викладене, вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/700078/2 від 20.11.2024 року, №UA209000/2024/700080/2 від 25.11.2024 року, №UA209000/2024/700082/2 від 04.12.2024 року, №UA209000/2025/700013/2 від 12.02.2025 року та №UA209000/2025/700045/2 від 18.04.2025 року є правомірними і підстав для їх скасування немає. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.
Ухвалою судді від 26.05.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОХАУС ВЕСТ» (місцезнаходження: вул.Городоцька, 16, село Зимна Вода, Львівський район, Львівська область, 81110; код ЄДРПОУ: 43360372) зареєстроване як юридична особа 21.11.2019 року. Основним видом економічної діяльності вказаного підприємства є торгівля автомобілями та легковими та автотранспортними засобами (45.11).
20.04.2024 року між ESH Logistiks sp.z.o.o, як продавцем, та ТОВ «АВТОХАУС ВЕСТ», як покупцем, укладено договір купівлі-продажу №20/04/24, за умовами якого продавець продає, а покупець купує, вживані автомобілі, аксесуари та запчастини, мотоцикли, генератори.
ТОВ «АВТОХАУС ВЕСТ» придбало в республіці Польща чотири автомобілі, а саме: вантажний автомобіль, бувший у використанні, призначений для користування на дорогах загального користування марки – PEUGEOT, модель – BOXER, номер кузова – НОМЕР_1 ; вантажний автомобіль, бувший у використанні, призначений для користування на дорогах загального користування марки – PEUGEOT, модель – BOXER, ідентифікаційний номер кузова – НОМЕР_2 ; вантажний автомобіль, бувший у використанні, призначений для користування на дорогах загального користування марки – PEUGEOT, модель – BOXER, ідентифікаційний номер кузова – НОМЕР_3 ; вантажний автомобіль, бувший у використанні, призначений для користування на дорогах загального користування марки – RENO, модель – KANGO0, ідентифікаційний номер кузова – НОМЕР_4 .
Крім того, ТОВ «АВТОХАУС ВЕСТ» придбало один автомобіль у республіці Німеччина, а саме: легковий автомобіль, бувший у використанні, призначений для використання на дорогах загального користування марки – PEUGEOT, модель – 308, номер кузова – НОМЕР_5 .
Щодо рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/700078/2 від 20.11.2024 року.
18.11.2024 року декларант позивача, з метою митного оформлення товару, подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №24UA209180066271U0, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації.
Умови поставки – DAP UA Львів (графа 20 декларації).
Митна вартість товару визначена за ціною контракту (основним методом) в розмірі 8475,00 євро (графа 22 декларації).
Одночасно декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №24UA209180066271U0, в якості підстави для застосування основного методу було надано документи, зазначені у графі 44 митної декларації (рахунок-проформа, інвойс, копію митної декларації країни відправлення, платіжну інструкцію в іноземній валюті).
Митний орган повідомив декларанта, що документи не містять достатньої інформації, необхідної для визначення числових значень складових митної вартості, та запропонував надати додаткові документи за визначеним переліком.
Декларант повідомив митний орган про подання повного пакету документів для визначення митної вартості за ціною контракту.
20.11.2024 року Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/700078/2, в графі 33 якого було вказано:
«…За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності:
- в договорі купівлі-продажу №20/04/2024 від 20.04.2024 пунктом 2.2 передбачена 100% передоплата шляхом банківського переказу на рахунок продавця, разом з тим в рахунку-фактурі №8/10-2024 від 10.10.2024 вказано про те, що заплачено 8475,00 EUR, проте до митного контролю банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару не надавалися, відповідно відсутні відомості про факт оплати і про суб`єкта, який її здійснював;
- відповідно до заявлених декларантом умов поставки (DAP UA Львів), витрати на перевезення (фрахт) сплачує продавець, однак, насправді вони сплачуються покупцем, оскільки вартість перевезення (фрахт) включається в загальну ціну товару. У зв`язку із зазначеним, митницею здійснено аналіз задекларованих умов поставки та встановлено, що відсутні відомості, які підтверджують дані умови поставки, а саме: відсутні в фактурі від 10.10.2024 №8/10-2024 вартість товару та виокремлена вартість перевезення. Також, відповідно до приписів ч.2 ст.53 МК України, транспортні (перевізні) документи, для підтвердження всіх числових значень митної вартості, подаються у будь-якому разі, незалежно від умов поставки;
- в експортній декларації №24PL40101000091ОА2 від 14.11.2024 у відповідній графі зазначені умови поставки FCA PL Hurko, що суперечить умовам договору купівлі-продажу №20/04/2024 від 20.04.2024 і зазначене можливо свідчить про можливі додаткові витрати понесені покупцем на транспортування товару.
Таким чином, митницею виявлено розбіжності та відсутність належних відомостей в документі, що підтверджують всі складові митної вартості.
Відповідно до ст.53 МК України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів.
На вимогу митного органу декларантом додаткових документів не надано.
Проведено консультації з декларантом згідно із ст.57 МК України.
Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст.59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст.64 МКУ).
Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД №UA204080/2024/11148 від 05.11.2024 року, де митна вартість визнана митним органом на рівні 12500,00 євро. Коригування не здійснювалось.».
Сума донарахованих митних платежів по оскаржуваному рішенню про коригування митної вартості становить 56274,01 грн.
Щодо рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/700080/2 від 25.11.2024 року.
21.11.2024 року декларант позивача, з метою митного оформлення товару, подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №24UA209180067047U0, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації.
Умови поставки – DAP UA Львів (графа 20 декларації).
Митна вартість товару визначена за ціною контракту (основним методом) в розмірі 9890,00 євро (графа 22 декларації).
Одночасно декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №24UA209180067047U0, в якості підстави для застосування основного методу було надано документи, зазначені у графі 44 митної декларації (рахунок-проформа, інвойс, копію митної декларації країни відправлення, платіжну інструкцію в іноземній валюті).
Митний орган повідомив декларанта, що документи не містять достатньої інформації, необхідної для визначення числових значень складових митної вартості, та запропонував надати додаткові документи за визначеним переліком.
Декларант повідомив митний орган про подання повного пакету документів для визначення митної вартості за ціною контракту.
25.11.2024 року Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/700080/2, в графі 33 якого було вказано:
«…За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності:
- в договорі купівлі-продажу №20/04/2024 від 20.04.2024 пунктом 2.2 передбачена 100% передоплата шляхом банківського переказу на рахунок продавця, разом з тим в рахунку-фактурі №10/10-2024 від 16.10.2024 вказано про те, що заплачено 9890,00 EUR, проте до митного контролю банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару не надавалися, відповідно відсутні відомості про факт оплати і про суб`єкта який її здійснював;
- відповідно до заявлених декларантом умов поставки (DAP UA Львів), витрати на перевезення (фрахт) сплачує продавець, однак, насправді вони сплачуються покупцем, оскільки вартість перевезення (фрахт) включається в загальну ціну товару. У зв`язку із зазначеним, митницею здійснено аналіз задекларованих умов поставки та встановлено, що відсутні відомості, які підтверджують дані умови поставки, а саме: відсутні в фактурі від 16.10.2024 №10/10- 2024 вартість товару та виокремлена вартість перевезення. Також, відповідно до приписів ч.2 ст.53 МК України, транспортні (перевізні) документи, для підтвердження всіх числових значень митної вартості, подаються у будь-якому разі, незалежно від умов поставки;
- в експортній декларації №24PL4010100007Y4A1 від 04.11.2024 у відповідній графі зазначені умови поставки FCA PL Hurko, що суперечить умовам договору купівлі-продажу №20/04/2024 від 20.04.2024 і зазначене можливо свідчить про можливі додаткові витрати понесені покупцем на транспортування товару.
Таким чином, митницею виявлено розбіжності та відсутність належних відомостей в документі, що підтверджують всі складові митної вартості.
Відповідно до ст.53 МК України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів.
На вимогу митного органу декларантом додаткових документів не надано.
Проведено консультації з декларантом згідно із ст.57 МК України.
Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст.59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари.
Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД №UA204080/2024/11148 від 05.11.2024, де митна вартість визнана митним органом на рівні 12500,00 ЄВРО. Коригування не здійснювалось.».
Сума донарахованих митних платежів по оскаржуваному рішенню про коригування митної вартості становить 35907,51 грн.
Щодо рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/700082/2 від 04.12.2024 року.
29.11.2024 року декларант позивача, з метою митного оформлення товару, подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №24UA209180068663U0, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації.
Умови поставки – DAP UA Львів (графа 20 декларації).
Митна вартість товару визначена за ціною контракту (основним методом) в розмірі 7420,00 євро (графа 22 декларації).
Одночасно декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №24UA209180068663U0, в якості підстави для застосування основного методу було надано документи, зазначені у графі 44 митної декларації (рахунок-проформа, інвойс, копію митної декларації країни відправлення, платіжну інструкцію в іноземній валюті).
Митний орган повідомив декларанта, що документи не містять достатньої інформації, необхідної для визначення числових значень складових митної вартості, та запропонував надати додаткові документи за визначеним переліком.
Декларант повідомив митний орган про подання повного пакету документів для визначення митної вартості за ціною контракту.
04.12.2024 року Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/700082/2, в графі 33 якого було вказано:
«…За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності:
- в договорі купівлі-продажу №22/04/2024 від 22.04.2024 пунктом 2.2 передбачена 100% передоплата, проте до митного контролю банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару не надавалися, відповідно відсутні відомості про факт оплати і про суб`єкта який її здійснював;
- відповідно до заявлених декларантом умов поставки (DAP UA Львів), витрати на перевезення (фрахт) сплачує продавець, однак, насправді вони сплачуються покупцем, оскільки вартість перевезення (Фрахт) включається в загальну ціну товару. У зв`язку із зазначеним, митницею здійснено аналіз задекларованих умов поставки та встановлено, що відсутні відомості, які підтверджують дані умови поставки, а саме: відсутні в фактурі від №760924 вартість товару та виокремлена вартість перевезення. Також, відповідно до приписів ч.2 ст.53 МК України, транспортні (перевізні) документи, для підтвердження всіх числових значень митної вартості, подаються у будь-якому разі, незалежно від умов поставки.
Таким чином, митницею виявлено розбіжності та відсутність належних відомостей в документі, що підтверджують всі складові митної вартості.
Відповідно до ст.53 МК України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів.
На вимогу митного органу декларантом додаткових документів не надано.
Проведено консультації з декларантом згідно із ст.57 МК України.
Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст.59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст.64 МКУ).
Джерелом для коригування митної вартості товару слугувала інформація щодо продажу транспортних засобів з подібними характеристиками ( об`єм двигуна, тип палива, потужність, …) з інтернет ресурсу: https://www.mobile.de/ru/%D0%90%D0%B2%D1%82%D0%BE%D0%BC%D0%BE%D0%B1%D0%B8%D0%BB%D1%8C/Peugeot-308-PureTech-Turbo-110-S-SActive/vhc:car,srt:price,sro:asc,ms1:19300_32_,frn:2020,frx:2020,ful:petrol,pwn:96,pwx:96,dmg:false/pg:vipcar/410390349.html, де вказана вартість 11300,00 євро.
Коригування не здійснювалось.».
Щодо рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/700013/2 від 12.02.2025 року.
11.02.2025 року декларант позивача, з метою митного оформлення товару, подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №24UA209180009607U3, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації.
Умови поставки – DAP UA Львів (графа 20 декларації).
Митна вартість товару визначена за ціною контракту (основним методом) в розмірі 7320,00 євро (графа 22 декларації).
Одночасно декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №24UA209180009607U3, в якості підстави для застосування основного методу було надано документи, зазначені у графі 44 митної декларації (рахунок-проформа, інвойс, копію митної декларації країни відправлення, платіжну інструкцію в іноземній валюті).
Митний орган повідомив декларанта, що документи не містять достатньої інформації, необхідної для визначення числових значень складових митної вартості, та запропонував надати додаткові документи за визначеним переліком.
Декларант повідомив митний орган про подання повного пакету документів для визначення митної вартості за ціною контракту.
12.02.2025 року Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/700013/2, в графі 33 якого було вказано:
«…За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності:
- в договорі купівлі-продажу №20/04/2024 від 20.04.2024 пунктом 2.2 передбачена 100% передоплата, проте до митного контролю банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару не надавалися, відповідно відсутні відомості про факт оплати і про суб`єкта, який її здійснював;
- відповідно до заявлених декларантом умов поставки (DAP- UA Львів), витрати на перевезення (фрахт) сплачує продавець, однак, насправді вони сплачуються покупцем, оскільки вартість перевезення (фрахт) включається в загальну ціну товару. У зв`язку із зазначеним, митницею здійснено аналіз задекларованих умов поставки та встановлено, що відсутні відомості, які підтверджують дані умови поставки, а саме: відсутні в фактурі від 22.01.2025 №12/01-2025 вартість товару та виокремлена вартість перевезення.
Таким чином, митницею виявлено розбіжності та відсутність належних відомостей в документі, що підтверджують всі складові митної вартості.
Відповідно до ст.53 МК України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів.
На вимогу митного органу декларантом додаткових документів не надано.
Проведено консультації з декларантом згідно із ст.57 МК України.
Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст.59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст.64 МКУ).
Джерелом для коригування митної вартості товару слугувала митна декларація, відповідно до якої, митна вартість подібного товару з подібними технічними характеристиками визнана митним органом на рівні 15000,00 євро.».
Щодо рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/700045/2 від 18.04.2025 року.
17.04.2025 року декларант позивача, з метою митного оформлення товару, подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №25UA209180027023U9, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації.
Умови поставки – FCA UA Львів (графа 20 декларації).
Митна вартість товару визначена за ціною контракту (основним методом) в розмірі 6110,00 євро (графа 22 декларації).
Одночасно декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №25UA209180027023U9, в якості підстави для застосування основного методу було надано документи, зазначені у графі 44 митної декларації (рахунок-проформа, інвойс, копію митної декларації країни відправлення, платіжну інструкцію в іноземній валюті).
Митний орган повідомив декларанта, що документи не містять достатньої інформації, необхідної для визначення числових значень складових митної вартості, та запропонував надати додаткові документи за визначеним переліком.
Декларант надав довідку б/н від Автохаус Вест, яка митним органом до уваги не взята, тому що відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року «Про затвердження форми декларації митної вартості та правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури, але до митного контролю жодного із перерахованих документів для підтвердження заявлених відомостей щодо вартості перевезення митниці не надано.
18.04.2025 року Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/700045/2, в графі 33 якого було вказано:
«…За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності:
- рахунок фактура (invoice) №17/03-2025 від 24.03.2025 не містить атрибутів підприємства продавця (відтиску печатки, підпису керівника);
- декларантом заявлені умови поставки (FCA- UA Львів), але згідно контракту №20/04/24 від 20.04.2024 пунктом 2 зазначені умови DAP Україна, що суперечить умовам контракту і може призвести до неповного заявлення всіх числових значень митної вартості, а саме витрат пов`язаних з транспортуванням.
- до митного контролю не надано жодних товаросупровідних документів для підтвердження заявлених відомостей щодо вартості перевезення, також, відповідно до приписів ч.2 ст.53 МК України, транспортні (перевізні) документи, для підтвердження всіх числових значень митної вартості, подаються у будь-якому разі, незалежно від умов поставки.
Таким чином, митницею виявлено розбіжності та відсутність належних відомостей в документі, що підтверджують всі складові митної вартості.
…Проведено консультації з декларантом згідно із ст.57 МК України.
Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст.59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст.64 МКУ).
Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД №UA205170/2025/9493 від 09.04.2025, де митна вартість визнана митним органом на рівні 9770,00 євро. Коригування не здійснювалось.».
Вважаючи протиправними рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/700078/2 від 20.11.2024 року, №UA209000/2024/700080/2 від 25.11.2024 року, №UA209000/2024/700082/2 від 04.12.2024 року, №UA209000/2025/700013/2 від 12.02.2025 року та №UA209000/2025/700045/2 від 18.04.2025 року, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.
Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.
Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.
Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відносини, з приводу яких виник даний спір, регулюються Митним кодексом України.
Відповідно до положень п.п.23, 24 ч.1 ст.4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Згідно ст.ст.49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Відповідно до ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч.5 ст.53 МК України).
З аналізу наведених норм вбачається, що положення ст.53 МК України містять вичерпний перелік документів, що подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Дана норма кореспондується з положеннями ст.318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.
Згідно зі ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Частиною 5 ст.54 МК України передбачено право органу доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.6 ст.54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з ч.1 ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування (ч.2 ст.55 МК України).
Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів (ч.5 ст.55 МК України).
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч.2 та 3 ст.58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.
Згідно з ч.ч.4, 5 ст.58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним ч.2 ст.53 МК України. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Необхідність витребовування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.
Водночас повноваження контролюючого органу витребовувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Не надання декларантом витребовуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.
Неподання декларантом документів, зазначених у ч.ч.2-4 ст.53 МК України, не тягне для нього безумовних негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише в тому разі, коли у митниці будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.
При перевірці судом у разі оскарження декларантом рішення про коригування митної вартості підлягають встановленню обставини та відомості, щодо яких у митного органу виникли сумніви, обґрунтованість причин та підстав витребовування додаткових документів, неможливості визначення митної вартості за обраним декларантом методом та поданими й додатково витребовуваними документами.
У цій справі суд встановив, що позивач визначив митну вартість товарів за ціною договору, яка зазначена в інвойсах №8/10-2024 від 10.10.2024 року на суму 8475,00 євро, №10/10-2024 від 16.10.2024 року на суму 9890,00 євро, №760924 від 25.11.2024 року на суму 7420,00 євро, №12/01-2025 від 22.01.2025 року на суму 7320,00 євро та №17/03-2025 від 24.03.2025 року на суму 6110,00 євро.
На підтвердження заявленої митної вартості товару позивач надав митному органу разом з митними деклараціями №24UA209180066271U0 від 18.11.2024 року, №24UA209180067047U0 від 21.11.2024 року, №24UA209180068663U0 від 29.11.2024 року, №24UA209180009607U3 від 11.02.2025 року та №25UA209180027023U9 від 17.04.2025 року документи, визначені ч.2 ст.53 МК України, зокрема: рахунки-проформи, інвойси, копії митних декларацій країни відправлення, платіжні інструкцію в іноземній валюті.
Аналіз наведених вище документів дає підстави зробити висновок про те, що позивач до митного оформлення надав усі обов`язкові документи на підтвердження митної вартості товару, що передбачені ч.2 ст.53 МК України, які дають змогу визначити вартість товару за ціною договору. При цьому, надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових).
Натомість в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів відповідач зазначив, що подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2 та 3 ст.53 МК України, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, а також що митним органом встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.
Надаючи правову оцінку аргументам відповідача у цій частині, суд виходить з наступного.
Як видно з матеріалів справи, оскаржувані рішення стосуються різних по даті поставок партії товарів, які імпортувались на однакових умовах за одним контрактом №20/04/24 від 20.04.2024 року, укладеним між ТОВ «АВТОХАУС ВЕСТ» та фірмою «ESH Logistiks sp.z.o.o» (Польща).
Стосовно посилань відповідача на відсутність відомостей про факт оплати і про суб`єкта, який її здійснював, то такі є безпідставними, адже позивачем подавались до митного оформлення інвойси №8/10-2024 від 10.10.2024 року на суму 8475,00 євро, №10/10-2024 від 16.10.2024 року на суму 9890,00 євро, №760924 від 25.11.2024 року на суму 7420,00 євро, №12/01-2025 від 22.01.2025 року на суму 7320,00 євро та №17/03-2025 від 24.03.2025 року на суму 6110,00 євро.
Крім того, позивачем надано платіжні інструкції в іноземній валюті, а саме:
- №28 від 10.10.2024 року, яка засвідчує факт сплати коштів у розмірі 28310,00 євро за три автомобіля, в тому числі за транспортний засіб марки PEUGEOT, модель – BOXER, номер кузова – НОМЕР_1 . У графі 70 «Призначення платежу» вищезгаданої платіжної інструкції зазначено інвойс 15/09-2024DD23/09/2024, яким підтверджувався факт сплати суми в розмірі 8475,00 євро за відповідний автомобіль;
- №30 від 16.10.2024 року, яка засвідчує факт сплати коштів у розмірі 15030,00 євро за три автомобіля, в тому числі за транспортний засіб марки PEUGEOT, модель – BOXER, ідентифікаційний номер кузова – НОМЕР_2 . У графі 70 «Призначення платежу» вищезгаданої платіжної інструкції зазначено інвойс №14/09-2024DD23/09/2024, яким підтверджувався факт сплати суми в розмірі 9890,00 євро за даний транспортний засіб;
- №21 від 26.09.2024 року, яка засвідчує факт сплати коштів у розмірі 15760,00 євро за два автомобіля, в тому числі за транспортний засіб марки PEUGEOT, модель – 308, номер кузова – НОМЕР_5 . У графі 70 «Призначення платежу» вищезгаданої платіжної інструкції зазначено інвойс №760924 від 23.09.2024 року, яким підтверджувався факт сплати суми в розмірі 7420,00 євро за даний транспортний засіб;
- №8 від 21.01.2025 року, яка засвідчує факт сплати коштів у розмірі 7320,00 євро за автомобілі, в тому числі за транспортний засіб марки PEUGEOT, модель – BOXER, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 . У графі 70 «Призначення платежу» вищезгаданої платіжної інструкції зазначено інвойс №4/01-2025, яким підтверджувався факт сплати суми в розмірі 7320,00 євро за даний транспортний засіб;
- №48 від 01.04.2025 року, яка засвідчує факт сплати коштів у розмірі 6110 євро за автомобілі, в тому числі за транспортний засіб марки RENO, модель – KANGO0, ідентифікаційний номер кузова – НОМЕР_4 . У графі 70 «Призначення платежу» вищезгаданої платіжної інструкції зазначено інвойс №17/03-2025, яким підтверджувався факт сплати суми в розмірі 6310,00 євро за даний транспортний засіб.
Щодо зауважень митного органу в оскаржуваному рішенні №UA209000/2025/700045/2 від 18.04.2025 року про те, що в рахунках-фактурах відсутні атрибути продавця (підпис відповідальної особи (що передбачено бланком фактури), відбиток/штамп печатки продавця), суд зазначає, що на даний час чинне законодавство дозволяє формувати рахунки-фактури в електронному вигляді, як і митні документи, що оформлюють вивіз товару з країни-експортера, а тому такі можуть не містити фізичного підпису уповноважених сторін договору та не завіряються у паперовому вигляді печатками сторін.
Суд також враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №815/329/17, згідно з якою фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).
Щодо витрат на перевезення.
Як видно з матеріалів справи, між сторонами узгоджено умови поставки DAP Львів.
Відповідно до положень Умов Інкотермс-2010, умова поставки DAP (Delivered at Place)/«Поставка у визначеному місці» означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли товар надано у розпорядження покупця на транспортному засобі, що прибув у погоджене місце призначення, готовим до розвантаження. При цьому всі ризики та витрати, пов`язані з транспортуванням товару до цього місця, несе продавець.
Отже, вартість транспортування товару включається у загальну договірну вартість товару та не підлягає окремому підтвердженню додатковими документами. Власне, сутність умови поставки DAP полягає в тому, що продавець за єдину суму, погоджену сторонами, забезпечує доставку товару до місця призначення.
Суд зазначає, що жодним чинним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку розділяти вартість товару та вартість транспортування при поставках на умовах DAP. Також законодавство не містить вимог щодо обов`язкового дублювання умов поставки в інвойсі або щодо встановлення форми такого інвойсу.
Згідно з підп.6 ч.2 ст.53 Митного кодексу України, транспортні (перевізні) документи є обов`язковими для подання лише у випадках, якщо витрати на транспортування не включені до митної вартості товару.
У даному випадку, беручи до уваги умови поставки DAP, витрати на транспортування включені у вартість товару, а відтак, обов`язок щодо надання окремих підтверджувальних транспортних документів відсутній.
Стосовно посилань відповідача на те, що декларантом заявлені умови поставки (FCA- UA Львів), але згідно п.2 контракту №20/04/24 від 20.04.2024 зазначені умови DAP Україна, суд зазначає, що на підтвердження витрат на перевезення ТОВ «АВТОХАУС ВЕСТ» надано довідку б/н, в якій вказано, що вартість перевезення автомобіля марки RENO, модель – KANGO0, ідентифікаційний номер кузова – НОМЕР_4 , становить 200,00 євро.
При цьому, суд звертає увагу відповідача, що Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів. Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 03.02.2021 у справі №810/4441/16, від 31.05.2019 року у справі №804/16553/14 та від 13.01.2022 року у справі №520/11061/2020.
Стосовно суперечностей в експортних деклараціях №24PL40101000091ОА2 від 14.11.2024 року, №24PL40101000091ОА2 від 14.11.2024 року та №24PL4010100007Y4A1 від 04.11.2024 року.
Даючи оцінку вказаним аргументам, суд враховує, що ціна продажу імпортованих товарів – це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах. Лише рахунок-фактура (інвойс), згідно з ч.2 ст.53 МК України, є документом, який підтверджує митну вартість товару.
Поряд з тим, суд вказує, що митна декларація країни відправлення в розумінні ч.2 ст.53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до ч.6 ст.53 МК України її декларант може подати за власним бажанням. Також копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених ч.3 ст.53 МК України.
Однак у цій справі відповідач не довів наявність умов, які зумовлюють необхідність подання декларантом додаткових документів. Митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару.
З матеріалів справи вбачається, що декларантом до митної декларації було надано інвойс, за яким здійснювалась відповідна операція. Так рахунок-фактура є доказом операцій купівлі-продажу товарів або послуг та належить до групи документів, які є підставою для розрахунку податків за законодавством країни експорту.
Слід зазначити, що експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. На підставі цього документа відправник вантажу отримує відшкодування податку на додану вартість.
Наведений висновок відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 03.05.2023 року у справі №140/6689/20 та від 02.10.2025 року у справі №140/12559/23.
Також, суд враховує і те, що відповідач в оскаржуваних рішеннях не вказував на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеного у митних деклараціях; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. З наведеного слідує, що висновки відповідача стосовно не підтвердження позивачем заявленої митної вартості зроблені на припущеннях.
Стосовно доводів відповідача про те, що ним проводилися консультації із декларантом з метою визначення основи вартості товару, суд такі не приймає до уваги, оскільки вважає, що формальне посилання відповідача в оспорюваних рішеннях на проведення консультацій із декларантом без фактичного їх проведення не може бути підтвердженням здійснення таких консультацій. Як зазначено вище, відповідач не конкретизував документи, які слід подати декларантом для підтвердження задекларованої митної вартості товару, що ставить під сумнів проведення таких консультацій в усній формі взагалі.
Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 14.06.2022 року у справі №809/257/17.
Стосовно посилань відповідача на те, що заявлена митна вартість ввезених товарів є нижчою від подібних і аналогічних товарів, суд враховує, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
При прийнятті оскаржуваних рішень відповідачем використано інформацію з ЦБД, а саме: МД №UA204080/2024/11148 від 05.11.2024 року, МД №UA204080/2024/11148 від 05.11.2024 року, МД №UA205170/2025/9493 від 09.04.2025 року.
Так, метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів передбачено ст.59 Митного кодексу України, якою, зокрема передбачено, що при застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник. Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари. У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.
Суд вказує, що оскаржувані рішення відповідача не містять інформації (у тому числі щодо митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), яка призвела до прийняття рішень про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої ним, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Митним органом не враховано, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, необхідно навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів, не зазначено чи за такими ж товаро-супровідними документами поставлявся ідентичний товар, тощо. Тобто не надано доказів, що ввезення вказаних товарів відбувалося на тих же умовах доставки та з тією ж самою відстанню.
Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
В той же час митний орган не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем у митних деклараціях було зазначено не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.
Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.
Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.
Наявність у автоматизованій системі аналізу та управління ризиками за напрямом митної вартості відомостей про те, що ідентичний чи подібний товар розмитнювався за більшою митною вартістю, ніж задекларував позивач, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2025 року у справі №300/784/24.
Крім того, у рішенні про коригування №UA209000/2025/700013/2 від 12.02.2025 року відповідач покликається на митну декларацію, відповідно до якої митна вартість подібного товару з подібними технічними характеристиками визнана митним органом на рівні 15000,00 євро, але при цьому не вказує ні номера митної декларації, ні дати, ні інформації щодо автомобіля, який розмитнювався за нею.
Стосовно інших підстав, викладених у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/700078/2 від 20.11.2024 року, №UA209000/2024/700080/2 від 25.11.2024 року, №UA209000/2024/700082/2 від 04.12.2024 року, №UA209000/2025/700013/2 від 12.02.2025 року та №UA209000/2025/700045/2 від 18.04.2025 року, то такі є необґрунтованими, адже відповідачем не доведено їх вплив на задекларовану позивачем митну вартість товару.
В контексті конкретних обставин цієї справи та зумовленого ними нормативного регулювання правовідносин, що склалися між їх суб`єктами, суд вважає, що в даному випадку контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом – за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу. Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена.
Як зазначено Верховним Судом у постанові від 20.06.2023 року у справі №1.380.2019.006247, принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, є орієнтиром при реалізації повноважень владного суб`єкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури. Критерій прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Втім, в оскаржуваних рішеннях відповідач не вказував на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеного у митній декларації; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах; не вказано які саме додаткові документи витребовувались у декларанта для підтвердження митної вартості та які документи не було надано.
Беручи до уваги те, що оскаржувані рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/700078/2 від 20.11.2024 року, №UA209000/2024/700080/2 від 25.11.2024 року, №UA209000/2024/700082/2 від 04.12.2024 року, №UA209000/2025/700013/2 від 12.02.2025 року та №UA209000/2025/700045/2 від 18.04.2025 року є правовими актами індивідуальної дії, суд констатує невідповідність таких рішень критеріям чіткості та зрозумілості, що породжує їх неоднозначне трактування, а тому такі рішення належить визнати протиправними та скасувати.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Щодо судового збору, то згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такий відшкодовується позивачу в повному обсязі.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то питання щодо їх стягнення вирішуватиметься судом протягом п`яти днів після ухвалення цього судового рішення за умови подання відповідних доказів. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява, у відповідності до ч.7 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягатиме залишенню без розгляду.
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 139, 72-77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/700078/2 від 20.11.2024 року, №UA209000/2024/700080/2 від 25.11.2024 року, №UA209000/2024/700082/2 від 04.12.2024 року, №UA209000/2025/700013/2 від 12.02.2025 року та №UA209000/2025/700045/2 від 18.04.2025 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (місцезнаходження: вул.Костюшки, 1, м.Львів, 79000; код ЄДРПОУ ВП: 43971343) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОХАУС ВЕСТ» (місцезнаходження: вул.Городоцька, 16, село Зимна Вода, Львівський район, Львівська область, 81110; код ЄДРПОУ: 43360372) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 3484 (три тисячі чотириста вісімдесят чотири) гривні 54 копійки.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.