Головуючий І інстанції: Пасечнік О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 р. 	Справа № 520/25796/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2025, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 06.10.25 по справі № 520/25796/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 , в якому просив суд:
- визнати незаконними та скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 від 06.04.2023 №47 про результати службового розслідування;
- визнати незаконними та скасувати наказ військової частини НОМЕР_2 № 77-РС від 03.07.2023 про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади командира автомобільного відділення взводу матеріально – технічного забезпечення в/ч НОМЕР_1 та призупинення військової служби в частині, що стосується позивача;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 поновити з 13.06.2023 ОСОБА_1 військову службу та на займаній посаді командира автомобільного відділення взводу матеріально – технічного забезпечення в/ч НОМЕР_1 .
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачу.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що бланк ордеру серії АН № 1131203 є вилучений з обороту, а використання його повторно у минулому у низці справ, перелічених судом в ухвалі має відповідні процесуальні насідки саме в тих справ і не має жодного значення до цієї справи № 520/25796/25.
До справи № 520/25796/25 на підтвердження права підпису та подання позову від імені клієнта – позивача, додано ордер серії АН №1790580 від 29.09.2025, тобто, з іншим номером та зі вказівкою про необмеженість повноважень адвоката.
Відповідач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені у пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Повертаючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що у даній справі позовну заяву підписано адвокатом за відсутності належних документів, зокрема, ордеру на надання правничої (правової) допомоги, сформованого у встановленому порядку, що підтверджують право підписання позовної заяви, отже, відсутні підстави вважати, що позовну заяву підписано особою, яка має право її підписувати.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення позову з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).
У силу п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Згідно з частинами сьомою та восьмою статті 44 КАС України документи (у тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.
Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Положеннями частини 2 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Згідно частини 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до частини 4 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність.
Приписами частини 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" установлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
За змістом частини 2 статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" ордер - це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги затверджено рішенням Ради адвокатів України Національної асоціації адвокатів України від 12.04.2019 № 41 (далі - Положення), та встановлює єдині для всіх адвокатів України правила виготовлення, оформлення, зберігання, обліку ордера.
Відповідно до пункту 4 Положення, з подальшими змінами, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.
Бланки ордерів генеруються у відповідному розділі Особистого кабінету адвоката на сайті Національної асоціації адвокатів України. При цьому облік згенерованих ордерів здійснюється автоматично системою управління електронної бази даних Єдиного реєстру адвокатів України. Історія генерування ордерів також відображається в Особистому кабінеті та в адміністративній частині електронної бази даних Єдиного реєстру адвокатів України (пункти 6-7 Положення).
У пункті 9 Положення визначено, що ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності).
Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта (пункт 11 Положення).
Пункт 12 Положення наводить вичерпний перелік реквізитів, які має містити ордер, зокрема, серію, порядковий номер ордера, Посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа, Дату видачі ордера (підпункти 12.1, 12.3, 12.9).
Таким чином, враховуючи приписи Положення, один згенерований бланк ордеру, якому присвоєна серія і номер, є оригіналом і повинен існувати в єдиному примірнику. 
Використання бланку ордера повторно для представництва різних клієнтів, в різних органах, в різний період часу є порушенням Правил адвокатської етики (рішення Ради адвокатів України "Про затвердження роз`яснення щодо використання бланків ордерів на надання правничої (правової) допомоги) від 16.12.2023 № 137 (ухвала Верховного Суду від 14.03.2024 у справі № 922/4140/19).
З матеріалів справи встановлено, що у даній справі адвокатом Коломойцевим М.М. на підтвердження повноважень щодо підписання позовної заяви, надано ордер про надання правничої (правової) допомоги Руденку Владиславу Олександровичу серії АН № 1790580 від 29.09.2025, з вказівкою про необмеженість повноважень адвоката.
З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про те, що адміністративний позов підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку, є необґрунтованим. 
За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 826/5500/18, повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій статті 2 КАС, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень.
Таким чином, оскільки суд першої інстанції при вирішенні питання про прийняття позовної заяви до розгляду мав процесуальну можливість пересвідчитися в наявності у підписанта позовної заяви повноважень на представництво інтересів позивача, повернення позовної заяви з підстави, що позов підписано особою, яка не має права її підписувати, є необґрунтованим.
Колегія суддів погоджується з доводами апелянта, та вважає, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини щодо повноважень адвоката у даній справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 320, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 по справі № 520/25796/25 скасувати.
Адміністративну справу № 520/25796/25 позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	З.Г. Подобайло   В.В. Катунов