Справа №752/20189/25
Провадження №2/752/3151/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року        м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк форвард», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

1. Позиції сторін, процесуальні дії

Адвокат Орєхов Артем Володимирович в інтересах ОСОБА_1  звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Банк форвард», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 02.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. вчинено виконавчий напис №1726 щодо стягнення з позивача на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в загальній сумі 26443,24 грн.
18.06.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. на підставі оспорюваного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження №62378684.
Спірний виконавчий напис є протиправним, оскільки вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України. Стягувачем нотаріусу не було подано документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Заборгованість, яка значиться у виконавчому написі, не дає можливості зробити висновок щодо правомірності нарахування. Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 та зареєстрованим за №282/20595, передбачена можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.
Просив визнати виконавчий напис №1726 від 02.03.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на користь позивача понесенні судові витрати, зокрема, витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову та за подання позовної заяви до суду.
21.08.2025 постановлено ухвалу про забезпечення позову.
21.08.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відмовлено у витребуванні доказів.
02.09.2025 представник відповідача ОСОБА_2 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог.
Зазначила, що між ОСОБА_1 та АТ «Банк Форвард» був укладений кредитний договір №200137841 від 05.04.2018, відповідно до якого позивач отримала у власне користування кредитні кошти від банку.
У зв`язку із неповерненням клієнтом кредитних коштів та неналежним виконанням умов договору 02.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. був вчинений виконавчий напис за реєстровим №1726 про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 25593,24 грн. 
На підставі вказаного виконавчого напису 18.06.2020 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. відкрила виконавче провадження № 62378684.
АТ «Банк Форвард» на момент звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису надало всі передбачені законом документи (оригінал кредитного договору, розрахунок заборгованості, виписки по особовим рахункам, вимогу про усунення порушень).
На підставі рішення Правління НБУ від 07.03.2023 №90-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Банк Форвард» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.03.2023 № 276 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк Форвард» та делегування повноважень ліквідатора банку, розпочата процедура ліквідації АТ «Банк Форвард». 

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

05.04.2018 ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «Банк форвард» з заявою (офертою) № 200137841, в якій просила випустити на її ім`я платіжну картку, відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт.
02.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. вчинений виконавчий напис №1726 щодо стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 200137841 від 05.04.2018, укладеним з ПАТ «Банк Форвард», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», на користь стягувача - АТ «Банк Форвард» заборгованості в сумі 26443,24 грн.
Строк платежу по кредитному договору настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 06.06.2019 по 04.09.2019.
Сума повної заборгованості складає 25593,24 грн., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту становить 22060,80 грн; заборгованість за процентами становить 2282,44 грн.; плата за пропуск мінімальних платежів становить 1250 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, з урахуванням плати за вчинення цього виконавчого напису нотаріуса в сумі 850 грн., складає 26443,24 грн.
18.06.2020 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. відкрила виконавче провадження №62378684 щодо примусового виконання оспорюваного виконавчого напису.
Рішенням Правління Національного банку України від 07.02.2023 №49-рш/БТ «Про віднесення Акціонерного товариства «Банк Форвард» до категорії неплатоспроможних», а також рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.02.2023 №155 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк Форвард» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку розпочато процедуру виведення з ринку АТ «Банк Форвард» шляхом запровадження в ньому адміністрації.

3. Релевантні джерела права

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 із змінами та доповненнями (надалі - Порядок).
Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Так, пунктом 2 Переліку документів, передбачено, що для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Разом з тим, пункт 2 вказаного переліку був визнаний незаконним та нечинним у повному обсязі згідно із постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі №826/20084/14. Вказана постанова суду є чинною.
В пункті 1 вищевказаного Переліку документів визначено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.09.2021 у справі №910/10374/17, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/20084/14. Таким чином, з 22.02.2017 кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

Суд відзначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що відповідно виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж беззаперечно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі та саме за цей період.
Законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Відповідачем не було надано доказів того, що ним нотаріусу були надані будь-які документи, що підтверджують безспірність заборгованості у вказаний у виконавчому написі період. Зокрема, відповідачем не було надано доказів подання ним нотаріусу виписки з рахунку позивача, яка б містила обов`язкові реквізити, що повинні бути вказані у ній згідно п. 61, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України (дата здійснення останніх (попередніх) операцій по рахунку, код валюти, суми операцій (відповідно за дебетом або кредитом) тощо). Без цих відомостей з виписки абсолютно неможливо з`ясувати коли і які саме суми були отримані позивачем від банку, коли були нараховані відсотки, в якому розмірі та за який період було нараховано відсотки, яким є розмір заборгованості та чи існує заборгованість взагалі.
Отже, суду не було надано доказів того, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом за наявності документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Виконавчий напис видано без з`ясування дійсної дати виникнення заборгованості, хоча з`ясування дати виникнення заборгованості має важливе значення з метою виконання нотаріусом вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» в аспекті додержання трирічного строку, встановленого цієї статтею.
Крім того, виконавчий напис вчинено на підставі договору, стосовно якого не надано доказів нотаріального посвідчення. З урахуванням визнання в судовому порядку з 22.02.2017 нечинним пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, видача таких виконавчих написів після 22.07.2017 можлива лише за умови пред`явлення оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів).
Отже, оспорюваний виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам закону, в той час як заборгованість, яка вказана у цьому написі, не є безспірною. Факт наявності цього виконавчого напису суттєво порушує права позивача.
За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 904/5726/19 у процесуальному та матеріальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини. Відповідно, звертаючись із позовом на захист свого порушеного права, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами підстави виникнення в боржника обов`язку та зміст цього обов`язку згідно з нормами права, що регулюють спірні правовідносини. У свою чергу процесуальні обов`язки відповідача полягають також у здійснені ним активних процесуальних дій, наведенні доводів та наданні доказів, що спростовують існування цивільного права позивача. Тож виходячи з принципу змагальності сторін у процесі на позивача за загальним правилом розподілу тягаря доказування не може бути покладено обов`язок доведення обставин, за які відповідає відповідач, зокрема, якщо відповідач нехтує своїми процесуальними обов`язками.
За таких обставин суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню, та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

5. Розподіл судових витрат, вирішення питання про заходи забезпечення позову

Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 968,96 грн. за подання позову до суду, по оплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 484,48 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн., у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення. Загальна сума судових витрат становить 8453,44 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №1726 від 02.03.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною.
Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 8453 (вісім тисяч чотириста п`ятдесят три) грн. 44 коп.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання:  АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: Акціонерне товариство «Банк Форвард», місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105; код ЄДРПОУ 34186061.
Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, місцезнаходження: м. Київ, просп. Оболонський, буд. 35, 2-й поверх.
Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, місцезнаходження: м. Київ, вул. Златоустівська, буд. 55, оф. 61, 62.
Рішення складене 11.02.2026.

Суддя         Ж. І. Кордюкова