Справа № 524/15240/25
Провадження № 2/524/919/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря – Булаєнко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом Полтавського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 910,72 грн, ухвалив таке рішення.
ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 01.01.2025 ОСОБА_1 звернулась із заявою про надання їй статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» було встановлено, що в період перебування на обліку в Кременчуцькому МРЦЗ з 03.02.2025 по 19.02.2025 відповідач одночасно перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Баланс+Сервіс». Отже, на час звернення відповідача із заявою вона не вважалась безробітною і не мала права перебувати на обліку в Кременчуцькому МРЦЗ. Сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю становить 910,72 грн.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач відзив не надіслала.
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
01.01.2025 ОСОБА_1 звернулась до Кременчуцького МРЦЗ із заявою про надання(поновлення) статусу безробітного.
20.02.2025 ОСОБА_1 подала заяву про зняття її з реєстрації як безробітної в звязку із відмовою від послуг служби зайнятості
6Наказом від 01.01.2025 №НТ250101 ОСОБА_1 призначено допомогу по безробіттю з 01.01.2025.
14.04.2052 начальником відділу організації працевлаштування населення Старостіною Н.В. та заступником начальника відділу організації працевлаштування населення Деревянко Т.М. складено акт №45 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Під час розслідування було встановлено, що безробітна ОСОБА_1 під час перебування на обліку в Кременчуцькому міськрайонному центрі зайнятості з 03.02.2025 по 19.02.2025 одночасно перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Баланс+Сервіс».
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що сума виплаченої допомоги становить 910,72 грн.
15.04.2025 відповідачу направлено повідомлення про необхідність повернення коштів(а.с.26).
НОРМИ ПРАВА
Безробітним, згідно пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про зайнятість населення», є особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.
При цьому, відповідно до пункту першого частини першої статті 43 Закону України «Про зайнятість населення», Статусу зареєстрованого безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема за віком, на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.
Частиною третьою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
ОЦІНКА СУДУ
Виходячи з приписів пункту 9 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), крім виконання оплачуваних робіт під час проходження зареєстрованим безробітним виробничого навчання та виробничої практики на підприємстві, в установі, організації, індивідуального навчання на робочому місці (на виробництві) або стажування, участі у громадських роботах або інших роботах тимчасового характеру, виконання оплачуваної роботи, пов`язаної з організацією підготовки та проведення виборів Президента України, народних депутатів України, місцевих виборів є підставою для припинення реєстрації безробітного.
Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Тлумачення ст. 1215 ЦК України свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.
Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 №6-91цс14, постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 у справі №545/163/17 (провадження №61-33727сво18) та підтриманий сталою судовою практикою (постанова Верховного Суду від 04.11.2020 у справі №382/1728/18).
При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №753/15556/15 вказала, що правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
Категорія добросовісності визначається через етичні та моральні категорії. Категорія «добросовісність» закріплена в документах міжнародної уніфікації права: добросовісність здійснення прав і виконання обов`язків проголошується принципом міжнародного договірного права.
ЦК України закріплює презумпцію добросовісності і розумності дій особи, яка здійснює власне право (ч. 5 ст. 12 ЦК України). Ця презумпція діє, поки інше не буде встановлено рішенням суду. Добросовісне здійснення особою свого цивільного права передбачає реалізацію правомочностей відповідного права з урахуванням інтересів інших учасників відносин, публічних інтересів держави тощо. Добросовісність здійснення цивільного права завжди проявляється в такій поведінці особи-носія такого права, яка знаючи (повинна була знати), що здійснення нею прав або виконання обов`язків може призвести до негативних наслідків, не вжила доступних їй заходів для їх усунення. В іншому випадку така особа має вважатися недобросовісною з настанням для неї тих чи інших правових наслідків.
З положень закону випливає, що обов`язок спростування презумпції добросовісності покладається на суб`єкта, який відповідні дії (правочин) ставить під сумнів.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 677/876/21.
З матеріалів справи вбачається, що в порушення вимог абзацу 2 пункт 4 частини другої статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідач не повідомила Кременчуцького МРЦЗ про працевлаштування, що в свою чергу було б підставою для припинення її реєстрації, як безробітної.
Вказане, на думку суду свідчить про недобросовісну поведінку.
У зв`язку із викладеним, суд вважає, що позивач довів суду існування всіх необхідних обставин для стягнення із відповідача отриманих коштів.
Відтак, суд стягує з відповідача на користь позивача безпідставно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 910,72 грн та судові витрати в сумі 3028 грн.
Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 258, 259, 263 – 265, 280 - 284 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ: 
Позов Полтавського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 на користь Полтавського обласного центру зайнятості, код ЄДРПОУ 03491234 кошти в сумі 910,72 грн та судові витрати в сумі 3028 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.  Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення..
Суддя Діна АНДРІЄЦЬ