Справа № 462/535/26 

ПОСТАНОВА
Іменем України

23 січня 2026 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який згідно протоколу проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,

за ч.3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

встановив:

10 січня 2026 року солдат ОСОБА_1 повинен був з`явитися в розташування підрозділу за адресою: АДРЕСА_2 , однак не з`явився і перебував за його межами до 12.01.2026 року , коли був затриманий пошуковою групою близько 18.35 год. Весь цей час поза розташуванням підрозділу солдат ОСОБА_1 проводив на свій розсуд, не пов`язаний з виконання обов`язків військової служби, чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст. 172-11 КУпАП. 
ОСОБА_1 23.01.2025року подав заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому є підстави проводити розгляд без його участі. У заяві зазначив, що з протоколом згідний, свою вину визнає. 
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП, полягає у  самовільному залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 є військовослужбовцем.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, підтверджується:
- протоколом про військове адміністративне правопорушення серія НГУ №288023 від 21.01.2026 року;
- висновком службового розслідування по факту своєчасного неприбуття на службу без поважних причин до військової частини від 21.01.2026 року;
- копією військового квитка ОСОБА_1 .
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
З врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

постановив:

визнати  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, 00 копійок. 
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь держави 665 грн. 60 коп. судового збору.
У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: /підпис/ І.С. Мруць