Справа № 676/5052/25
Номер провадження 2/676/615/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2026 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: 
головуючої судді Гладій Л.М.,
з участю секретаря Боднар Я.В.,

розглянув у спрощеному провадженні в судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Горохолінська В.Й. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , з вимогою про зменшення розміру аліментів, які встановлені рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області 08.10.2024 року, згідно якого з позивача на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовних представник посилалася на те, що 12.08.2015 року позивач одружився вдруге. Від другого шлюбу у позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ще одна дитина - ОСОБА_5 на утримання якої вже видано судовий наказ щодо стягнення з її довірителя аліментів від 03.07.2025 року у справі № 676/4431/25. Оскільки на утриманні позивача тепер перебувають дві неповнолітні дитини, його платоспроможність значно зменшилась. Позивач бажає забезпечити належне утримання обох дітей у рівній мірі, тому просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , встановлений рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.10.2024 року у справі № 676/5907/24 та встановити розмір аліментів у розмірі 1/6 частки від доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.08.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд у спрощеному позовному провадженні.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 127.10.2025 року до участі у розгляді справи залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 .
Будучи присутньою у судовому засіданні 19.11.2025 року представник позивача  ОСОБА_1 адвокат Горохолінська В.Й.позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. В подальшому подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги позову підтримала.
Будучи присутніми в судовому засіданні 19.11.2025 року відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Мішалова М.І. в судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні. В подальшому представник відповідача адвокат Мішалова М.І. подала письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти позову заперечила. 
В судовому засіданні 19.11.2025 року третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 позицію відповідача та її представника щодо позову підтримала.
Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи пояснення учасників справи, дослідивши позовну заву та матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.
Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.
Судом встановлено, 08.10.2024 року рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
З позову вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 одружився вдруге та від шлюбу народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 07.11.2024 року. 
Згідно судового наказу у справі № 676/4431/25 від 03.07.2025 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання даної заяви 18.06.2025 року й до досягнення дитиною повноліття.
Таким чином, на утриманні позивача перебувають дві неповнолітніх дитини, тому, як зазначив ОСОБА_1 в позові, його платоспроможність зменшилась і він бажає забезпечити належне утримання обох дітей в рівній мірі, тобто зменшити розмір стягнутих аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини на 1/6 частину.
Так, згідно ч.2 ст.27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.ст.150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
За вимогами ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до положень ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім того, підставою для перегляду раніше визначеного розміру аліментів є також погіршення або поліпшення стану здоров`я учасників аліментних відносин.
Частиною 1 ст.192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може ухвалити рішення, зокрема, про зменшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті отримувача або платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття до 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. 
При цьому, надані позивачем докази на підтвердження вимог, заявлених ним в позові 09.07.2025 року не дають підстави вважати, що у ОСОБА_1 відбулись зміни в сторону погіршення матеріального стану, або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я, а лише факт призначення стягнення з позивача аліментів на другу дитину згідно судового наказу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 676/4431/25 від 03.07.2025 року.
При цьому суд враховує, що судовий наказ про стягнення аліментів був виданий судом 03 липня 2025 року, а позов про зменшення розміру аліментів був поданий вже 09 липня 2025 року, тобто через шість днів з моменту винесення судового наказу, який за цей період навіть не встиг бути виконаним за один місяць, однак позивач в позові зазначає про те, що в нього суттєво змінилось матеріальне становище. 
Крім цього, суд враховує пояснення третьої особи – ОСОБА_3 , яка в судовому засіданні на запитання представника відповідача повідомила, що вона продовжує разом проживати однією сім`єю із позивачем із виконанням своїх батьківських обов`язків щодо утримання дитини. 
За вказаних обставин, на переконання суду, підстави наведені в позовній заяві не є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Суд звертає увагу, що підставою для зменшення раніше встановленого розміру аліментів є, зокрема, зміна матеріального або сімейного стану. Тобто, позивачем слід довести, що його матеріальний або сімейний стан з моменту встановлення судовим рішенням розміру аліментів до моменту звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, змінився на стільки, що унеможливлює сплату ним аліментів у раніше визначеному розмірі.
Звертаючись з позовом до суду, позивач ОСОБА_1 , як не вказав обставин, що мають істотне значення для зменшення розміру аліментів, так і не надав доказів погіршення чи зміни матеріального стану/здоров`я.
Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Тому, розмір аліментів, визначений 08.10.2024 року рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, відповідає вимогам сімейного законодавства, а зменшення розміру аліментів, присуджених до стягнення, у зв`язку з тим, що у позивача погіршилося матеріальне становище, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення сина ОСОБА_4 та суперечитиме його інтересам.
Ураховуючи наведене, приймаючи до уваги те, що позивач переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги не надав, суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 192 СК України, суд, -
У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Повний текст рішення виготовлено 27 січня 2026 року.

Суддя Л.М.Гладій