Справа №587/4960/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гончаренко Л. М.	
Номер провадження 33/816/845/26 	Суддя-доповідач Соколова Н. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

06 січня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Соколова Н. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 587/4960/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Шершак-Гукової Аліни Миколаївни на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 09.12.2025, якою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 
визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 
його захисника адвоката Шершак-Гукової А.М. 

установив:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 09.12.2025 ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн із позбавленням права керування т/з строком на один рік. Стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 605,60 грн.
Згідно з постановою, 17.10.2025 року о 19:58:00 с.Бездрик дорога Суми-Полтава Н-12 12 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВМW д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Алкотест Драгер 6820», проба позитивна 1,38 проміле, тест номер 576 від 17.10.2025. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі КНП СОР м.Суми відмовився, так як з результатом огляду водій був згоден, що зафіксовано на портативний відеореєстратор 11130129030, ВМ00100. 
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Шершак-Гукова А.М. просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити через відсутність складу правопорушення.
В обґрунтовування апеляційних вимог, апелянт посилається на відсутність належних і допустимих доказів керування ОСОБА_1 т/з, в протоколі не зазначено жодних ознак сп`яніння, відеозапис переривається та є нечітким, порушення установленого порядку проведення огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не погоджувався з результатом огляду та наполягав на проходженні огляду у медичному закладі, результати алкотестера є сумнівними, оскільки температура згідно з роздруківкою становить 16 С, що не відповідає дійсності.
В судовому засіданні захисник Шершак-Гукова А.М. апеляційну скаргу підтримала з підстав, викладених у ній. Також зазначила, що суддя першої інстанції порушив принцип змагальності, оскільки поклав в основу свого рішення виключно докази органу державної влади, залишивши поза увагою докази захисту. Просила скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити через відсутність складу правопорушення.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги. Також зазначив, що керував транспортним засобом, був зупинений на блокпосту, однак алкогольних напоїв не вживав. 
Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали даної справи та апеляційні доводи та вимоги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, суддею суду першої інстанції було встановлено з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №486312 від 17.10.2025, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, рапорту, роздруківки результатів тестування Alcotest 6820 тест №576 від 17.10.2025, результат 1,38 проміле, з відміткою від підпису відмовився, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому в графі «з результатом згоден» ОСОБА_1 від підпису відмовився, розписки ОСОБА_1 про отримання на зберігання транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , направлення на огляд з метою виявлення на стан алкогольного сп`яніння, з відміткою- «від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі КНПСОР м. Суми водій відмовився так як з результатом огляду на місці зупинки т/з, був згоден», відеозаписом вчиненого правопорушення, який міститься на диску.
Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9.а ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом.
Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і обставин, за яких можливо було б дійти висновку про їх неналежність чи недопустимість, апеляційним судом не встановлено.
При цьому, відеозапис, який було враховано суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, було проглянуто і апеляційним судом, і саме його даними підтверджується факт зупинки автомобіля, під керуванням ОСОБА_1 на блокпосту, виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, де поліцейський зазначає що чутно запах алкоголю, пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 зазначає, що пройде огляд в медичному закладі, в подальшому погодився пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер 6820, (результат тесту 1,38 проміле), згода ОСОБА_1 з результатами тесту: «Да, згоден», після чого поліцейські зазначають, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення та про те, що він відсторонений від права керування, щоб він викликав тверезого водія. Після цього ОСОБА_1 телефонує, після розмови по телефону вже зазначає, що з результатом не згоден, зазначає про огляд у медичному закладі.
Апеляційний суд відхиляє як такі, що не відповідають матеріалам справи, доводи захисника про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, так як в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив факт керування ним транспортним засобом та зупинку на блокпості.
Крім того, із доданого до матеріалів справи відеозапису, записаного на нагрудну камеру працівника поліції, вбачається, що останній підходить до автомобіля, зупиненого на блокпосту, із увімкненими задніми стоп вогнями, за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Інших осіб в салоні автомобіля, окрім водія, не було. Під час спілкування із працівниками поліції, ОСОБА_1 не заперечував ту обставину, що саме він керував транспортним засобом.
Враховуючи викладене, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є доведем.
Не заслуговують на увагу посилання захисту на те, що в протоколі не зазначено жодних ознак сп`яніння. Про ознаки алкогольного сп`яніння поліцейський повідомив одразу, зазначивши, що чути запах. Також такі ознаки зазначені в акті огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, доданому до протоколу. Відомості, які повинні бути зазначені у змісті протоколу, визначені у ст. 256 КУпАП. Зазначення про ознаки сп`яніння у протоколі, вказаною статтею не передбачено. 
Щодо доводів захисника про те, що відеозапис переривається та є нечітким, то апеляційний суд зауважує, що за своєю суттю вказаний відеодоказ є безперервним, достатньо інформативним та фіксує повну картину розвитку подій, які стали підставою саме для складання протоколу відносно ОСОБА_1 , кожний наступний фрагмент відеозапису є логічним продовженням попереднього, а тому, будь яких порушень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07 листопада 2015 року №1395 чи Наказу №1026 МВС України від 18 грудня 2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» з боку працівників поліції, встановлено не було.
Доводи захисту про порушення установленого порядку проведення огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не погоджувався з результатом огляду та наполягав на проходженні огляду у медичному закладі не заслуговують на увагу, так як ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер 6820, (результат тесту 1,38 проміле), погодився з результатами тестування, поліцейські повідомили про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, відсторонення від права керування та необхідність викликати тверезого водія. 
Тобто ОСОБА_1 повідомив про намір пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі вже після того, як він погодився з результатами огляду на місці за допомогою газоаналізатора та початку оформлення адміністративного протоколу відносно нього.
Щодо доводів апелянта про те, що результати газоаналізатор Драгер 6810, за допомогою якого було здійснено огляд ОСОБА_1 є сумнівними, оскільки температура згідно з роздруківкою становить 16 С, що не відповідає дійсності, апеляційний суд вважає необґрунтованими та зазначає наступне.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.
Таким чином, газоаналізатори виробництва компанії DragerSafery AG CoKGaA Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть і надалі експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747і становить 01 р.
При цьому апеляційний суд вважає, що прилад "Драгер" не є приладом по вимірюванню температури повітря. Відповідно, поточна робоча температура для приладу може відрізнятись від зовнішніх погодних умов. Таким чином, температура навколишнього середовища не буде співпадати з показником температури приладу з наведених причин та жодним чином не впливатиме на результати тестування і це не свідчить про його непридатність.
При вимірюванні приладом "Drager Alkotest 6820 він може показувати помилкове значення температури, якщо він зберігався у салоні автомобіля при іншій температурі та безпосередньо перед вимірюванням був перенесеним назовні. В той же час, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився в межах температури навколишнього середовища при експлуатації даного приладу.
Оскільки відповідно до роздруківки тестування на алкоголь, прилад алкотестер 6820 Драгер пройшов останнє калібрування 24.04.2025, станом на дату проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням інтервал калібрування даного приладу не закінчився.
Отже, огляд водія працівником поліції проводився газоаналізатором, який відповідав вимогам чинного законодавства.
Доводи захисника про те, що суддя суду першої інстанції порушив принцип змагальності, оскільки поклав в основу свого рішення виключно докази органу державної влади, залишивши поза увагою докази захисту не спростовують висновків судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Також необґрунтованими є доводи захисника про те, що інструкція про використання приладу Драгер передбачає вимогу утриматись від куріння в момент проходження огляду, оскільки відповідно до відеозаписів, ОСОБА_1 на час проходження огляду на стан сп`яніння не курив.
Інших доводів, які б вказували на безпідставність складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, в апеляційній скарзі захисника не наведено і під час апеляційного перегляду обставин, за яких дана справа підлягала б закриттю, про що просять захисник встановлено не було.
Здійснене апеляційним судом дослідження зазначених вище доказів дозволяє зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи, а за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові судді обставин саме ОСОБА_1 керував т/з в стані алкогольного сп`яніння, так як будь-який наявний у справі обґрунтований сумнів у справі був спростований фактами, встановленими в судовому засіданні на підставі належних, достовірних, допустимих і достатніх доказів.
Суддя апеляційного суду вважає, що вказана справа була розглянута суддею суду першої інстанції повно, всебічно, об`єктивно, з наданням належної правової оцінки зібраним у справі доказів, а висновок щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 

постановив:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 09.12.2025 відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката Шершак-Гукової Аліни Миколаївни на цю постанову без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  Н. О. Соколова