ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/16503/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої - судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі – ВЧ НОМЕР_1 , відповідач), в якій просить суд: 
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо утримання військового збору у розмірі 5 % з суми, виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення на виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2024 у справі № 380/16672/24, від 21.02.2025 у справі № 380/15393/24, від 25.11.2024 у справі № 380/16699/24, від 09.01.2025 у справі № 380/16706/24;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого військового збору з суми, виплаченого грошового забезпечення на виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2024 у справі № 380/16672/24, від 21.02.2025 у справі № 380/15393/24, від 25.11.2024 у справі № 380/16699/24, від 09.01.2025 у справі № 380/16706/24.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби України. Згідно з витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_1 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 01.06.2022. Відповідач на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2024 у справі № 380/16672/24 здійснив нарахування грошового забезпечення на суму 582 657,38 грн, що підтверджується довідкою-перерахунком від 23.05.2025 № 09/62. Проте, виплату грошового забезпечення відповідач здійснив 27.05.2025 на суму 553524,61 грн., що підтверджується випискою по надходженню по картці/рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Тобто, виплату грошового забезпечення відповідач здійснив з утриманням з нарахованої суми військового збору за ставкою 5%. Відповідач на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 у справі № 380/15393/24 здійснив нарахування індексації грошового забезпечення на суму 226446,96 грн. та 44523,15 грн., що підтверджується відповідними розрахунками. Проте, виплату грошового забезпечення відповідач здійснив 27.06.2025 на суму 257421,55 грн., що підтверджується випискою по надходженню по картці/рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Тобто, виплату грошового забезпечення відповідач здійснив з утриманням з нарахованої суми військового збору за ставкою 5%. Крім цього, відповідач на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 у справі № 380/16699/24 здійснило нарахування грошового забезпечення на суму 52680,58 грн., що підтверджується довідкою перерахунком від 26.06.2025 № 09/73. Проте, виплату грошового забезпечення відповідач здійснив 27.06.2025 на суму 50046,55 грн., що підтверджується випискою по надходженню по картці/рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Тобто, виплату грошового забезпечення відповідач здійснив з утриманням з нарахованої суми військового збору за ставкою 5%. Також відповідач на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 у справі № 380/16706/24 здійснило нарахування грошового забезпечення на суму 13759,73 грн., що підтверджується довідкою перерахунком від 19.05.2025 № 09/56. Проте виплату грошового забезпечення відповідач здійснив 20.05.2025 на суму 13071,74 грн., що підтверджується випискою по надходженню по картці/рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Тобто, виплату грошового забезпечення відповідач здійснив з утриманням з нарахованої суми військового збору за ставкою 5%. Позивач вважає протиправними дії відповідача по утриманню військового збору з нарахованого грошового забезпечення військовослужбовця за ставкою 5 % від об`єкта нарахування. Тому звернувся до суду із даним позовом. 
Ухвалою суду від 18.08.2025 було залишено позовну заяву без руху.
19.08.2025 позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою від 20.08.2025 суддя відкрила провадження в адміністративній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. 
01.09.2025 від відповідача за вх. №70448 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача позовні вимоги заперечив, пояснивши, що у травні та червні 2025 року, місяці виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2024 у справі №380/16672/24, від 21.02.2025 у справі №380/15393/24, від 25.11.2024 у справі №380/16699/24, від 09.01.2025 у справі №380/16706/24 ОСОБА_1 не проходив військову службу у Західному регіональному управлінні та не мав статусу військовослужбовця, відповідно застосувати ставку військового збору 1,5% не було законних підстав. Згідно п.п. 1.3 п. 16 1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України з січня 2025 року ставка військового збору становить 5% від об`єкта оподаткування, визначеного п.п. 1 п.п. 1.2 цього пункту. Виплата була здійснена у травні та червні 2025 року, а тому відповідно до ст. 164.1.2 Податкового кодексу України включається до місячного оподатковуваного доходу саме у травні та червні 2025 року і підлягає оподаткуванню військовим збором в розмірі 5%. В Податковому кодексі України відсутні будь-які норми, які свідчать про можливість оподаткування доходів, які нараховані за минулі періоди (на виконання судових рішень) в поточному податковому періоді, за ставками оподаткування минулих періодів. Отже ставка військового збору, як і порядок його сплати, визначається Податковим кодексом України. Положення, яке підтверджує, що військовий збір справляється у місяці фактичної виплати доходу, а не за період його нарахування, міститься у п. 16 1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України. Навіть якщо доходи нараховані за попередній період, але виплата здійснена у поточному місяці військовий збір утримується за правилами і ставкою, що діють у місяці виплати. Таким чином позовні вимоги позивача, щодо виплати недоотриманого грошового забезпечення у вигляді утриманого військового збору в розмірі 5% з сум виконання рішень суду є безпідставними. Просив суд відмовити у задоволенні позову. 
Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби України. 
Згідно з витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_1 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 01.06.2022. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2024 у справі №380/16672/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, задоволено повністю. Суд вирішив визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), які полягають у застосуванні з 01.01.2020 по 02.06.2022 розрахункової величини, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, при розрахунку ОСОБА_1 посадового окладу та окладу за військовим званням, а також інших похідних видів грошового забезпечення у 2020-2022 роках; Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) з 01.01.2020 по 02.06.2022 посадового окладу та окладу за військовим званням, а також інших похідних видів грошового забезпечення (щомісячних та одноразових), у тому числі грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, надбавок та доплат, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходженням військової служби та звільненням з неї, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 відповідно, з урахуванням виплачених сум.
На виконання вищевказаного рішення суду відповідачем здійснено нарахування грошового забезпечення на суму 582657,38 грн., що підтверджується довідкою-перерахунком від 23.05.2025 № 09/62. Проте виплату грошового забезпечення відповідач здійснив лише 27.05.2025 на суму 553524,61 грн., що підтверджується випискою по надходженню по картці/рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК». 
Крім цього, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 у справі №380/15393/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, задоволено повністю. Суд вирішив визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця); зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та виплатити з відрахуванням виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб; визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати індексації – різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із 01.03.2018 по 02.06.2022 включно; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію – різницю грошового забезпечення а період із 01.03.2018 по 02.06.2022 включно у розмірі 4434,34 грн. на місяць із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.
Так, на виконання рішення суду відповідачем здійснено нарахування індексації грошового забезпечення на суму 226446,96 грн. та 44523,15 грн., що підтверджується відповідними розрахунками. Однак, виплату грошового забезпечення відповідач здійснив 27.06.2025 на суму 257421,55 грн., що підтверджується випискою по надходженню по картці/рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Окрім цього, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 у справі №380/16699/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, задоволено частково. Суд вирішив визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки, а також щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» за період з 01.02.2016 по 28.02.2018, без врахування у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки, а також щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» за період з 01.02.2016 по 28.02.2018, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат індексації грошового забезпечення та вже виплачених сум; у задоволенні інших позовних вимог відмовити.
На виконання рішення суду відповідач здійснив нарахування грошового забезпечення на суму 52680,58 грн., що підтверджується довідкою перерахунком від 26.06.2025 № 09/73. При цьому, виплату грошового забезпечення відповідач здійснив 27.06.2025 на суму 50046,55 грн., що підтверджується випискою по надходженню по картці/рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК». 
Також рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 у справі №380/16706/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, задоволено повністю. Суд вирішив визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої пунктом 1 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII у січні та серпні 2016 року та червні 2017 року без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» від 22.09.2010 №889; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) перерахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) грошову допомогу на оздоровлення, виплачену у січні та серпні 2016 року та червні 2017 року, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» від 22.09.2010 №889, та здійснити виплату, з рахуванням раніше виплачених сум.
Так, на виконання даного рішення відповідачем здійснено нарахування грошового забезпечення на суму 13759,73 грн., що підтверджується довідкою перерахунком від 19.05.2025 № 09/56. Проте виплату грошового забезпечення відповідач здійснив 20.05.2025 на суму 13071,74 грн., що підтверджується випискою по надходженню по картці/рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК». 
Позивач вважає протиправними дії відповідача по утриманню військового збору з нарахованого грошового забезпечення військовослужбовця за ставкою 5 % від об`єкта нарахування, тому з метою захисту своїх прав звернувся до суду із даним позовом. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 9 цього Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до п.п. 16-1 п. 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України в редакції, чинній до внесення до нього змін згідно Закону України №4015-IX від 10.10.2024року, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.
Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст. 163 цього Кодексу.
Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного п.п. 1.2 цього пункту.
У період дії правового режиму воєнного стану не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.
В свою чергу, Законом України від 10.10.2024 року №4015-IX внесено зміни до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану.
Так, відповідно до п.п. 16-1 п. 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. 
Платниками збору є: 1) особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу; 2) фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку першої, другої та четвертої груп; 3) платники єдиного податку третьої групи, крім електронних резидентів (е-резидентів).
Військовий збір для платників збору, зазначених у підпунктах 2 та 3 цього підпункту, встановлюється з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року, у якому буде припинено або скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX.
Об`єктом оподаткування збором є: 1) для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу; 2) для платників, зазначених у підпункті 2 підпункту 1.1 цього пункту, - щомісячна сума, що дорівнює розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року; 3) для платників, зазначених у підпункті 3 підпункту 1.1 цього пункту, - доходи, визначені статтею 292 цього Кодексу.
Ставка збору становить: 1) для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - 5 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1 підпункту 1.2 цього пункту, крім доходів, які оподатковуються за ставкою, визначеною підпунктом 4 цього підпункту; 2) для платників, зазначених у підпункті 2 підпункту 1.1 цього пункту, - 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, з розрахунку на календарний місяць; 3) для платників, зазначених у підпункті 3 підпункту 1.1 цього пункту, - 1 відсоток від доходу, визначеного згідно із статтею 292 цього Кодексу; 4) для військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Головного управління розвідки Міністерства оборони України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної спеціальної служби транспорту України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань - 1,5 відсотка з доходу, одержаного у вигляді грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, які здійснюються відповідно до законодавства України (за винятком доходів, які звільняються від оподаткування військовим збором відповідно до підпункту 1.7 цього пункту).
Починаючи з 1 січня року, наступного за роком, у якому буде припинено або скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX», ставка збору для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1 підпункту 1.2 цього пункту.
Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору з доходів платників збору, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, здійснюються в порядку, встановленому розділом IV цього Кодексу, з урахуванням особливостей, визначених підрозділом 1 цього розділу, за ставками, визначеними підпунктом 1.3 цього пункту.
У період дії правового режиму воєнного стану не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.
Поряд з цим, суд зауважує, що згідно з приписами п. 2 розділу ІІ «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.10.2024 №4015-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану», доходи платників військового збору - осіб, визначених п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України, нараховані за наслідками податкових періодів до набрання чинності цим Законом, оподатковуються за ставкою військового збору, що діяла до набрання чинності цим Законом, незалежно від дати їх фактичної виплати (надання), крім випадків, прямо передбачених Податковим кодексом України.
За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, суд приходить висновку, що до доходів (їх частини), які нараховані (виплачені, надані) податковими агентами платникам податку у вигляді заробітної плати за податкові періоди до 01.12.2024, застосовується ставка військового збору 1,5% незалежно від дати їх фактичної виплати (надання).
Оскільки несвоєчасна виплата позивачу грошового забезпечення сталася з вини відповідача, що встановлено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2024 у справі №380/16672/24 та фактично здійснена останнім 27.05.2025; рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 у справі №380/15393/24 та фактично здійснена останнім 27.06.2025; рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 у справі №380/16699/24 та фактично здійснена останнім 27.06.2025; рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 у справі №380/16706/24 та фактично здійснена останнім 20.05.2025, тобто, за попередні періоди, тому відповідачем безпідставно та надмірно утримано зайвих 5 % військового збору (замість 1,5%) із виплачених позивачу сум грошового забезпечення.
При цьому, суд не враховує твердження представника відповідача про те, що станом на день виплати належних позивачу сум грошового забезпечення на виконання судового рішення, така не проходила військову службу та не перебувала у статусі військовослужбовця, адже втрата позивачем статусу військовослужбовця на час виплати йому грошового забезпечення не звільняє відповідача від обов`язку компенсувати суму військового збору. Суд вказує, що саме бездіяльність відповідача призвела до виплати позивачу таких сум уже після звільнення з військової служби та, як наслідок, після втрати нею статусу військовослужбовця.
З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд приходить висновку, що оспорювані в цій справі дії ІНФОРМАЦІЯ_1 не відповідають критеріям, визначеним ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому їх слід визнати протиправними. Як наслідок, підлягають задоволенню також похідні вимоги про спонукання до вчинення дій.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню повністю.
Щодо судового збору, то згідно з п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від його сплати, а відтак розподіл на підставі ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 19-20, 22, 25-26, 72, 77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

В И Р І Ш И В : 

адміністративний позов задовольнити повністю. 
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо утримання військового збору у розмірі 5 % з суми виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення на виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2024 у справі № 380/16672/24, від 21.02.2025 у справі № 380/15393/24, від 25.11.2024 у справі № 380/16699/24, від 09.01.2025 у справі № 380/16706/24. 
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 ) недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого військового збору з суми, виплаченого грошового забезпечення на виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2024 у справі № 380/16672/24, від 21.02.2025 у справі № 380/15393/24, від 25.11.2024 у справі № 380/16699/24, від 09.01.2025 у справі № 380/16706/24.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено та підписано 19.01.2026. 

Суддя Потабенко В.А.