Справа № 756/13325/24
Провадження № 2-др/756/13/26

оболонський районний суд міста києва
 
додаткове РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
09 лютого 2026 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Пукала А.В., розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
У С Т А Н О В И В :
 
У провадженні суду перебувала зазначена цивільна справа.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15 грудня 2025 року первісну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя було задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/4 вартості квартири АДРЕСА_1 , у розмірі 865000 грн.
В решті позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.
В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - відмовлено.
Позивач за первісним позовом звернулася із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила ухвалити додаткове рішення у справі № 756/13325/24 та:
- повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 4542 грн, що складає 50% сплаченого при подачі позовної заяви судового збору;
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину судового збору, сплаченого ОСОБА_1 , у розмірі 2271 грн;
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з оцінкою майна, зокрема квартири АДРЕСА_1 , у розмірі 7000 грн;
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 61500 грн.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши наявні матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15 грудня 2025 року первісну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя було задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/4 вартості квартири АДРЕСА_1 , у розмірі 865000 грн.
В решті позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.
В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - відмовлено.
Згідно із ст. 270 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
- складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
- часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
- обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
- ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).
Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано:
- ордер на надання правничої допомоги;
- платіжну інструкцію № 6T77-6K6B-1AB0-KX54 від 02.08.2024;
- платіжну інструкцію № 6B4A-3M9P-9B74-M135 від 14.03.2025;
- платіжну інструкцію № ВК4Е-3MАН-ЕХ49-61ВО від 17.12.2025.
Також у заяві представником наведено розрахунок та докладний опис виконаних робіт.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Крім того, Верховний Суд у постанові від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17 наголосив, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Зважаючи на викладене, з огляду на зміст позовної заяви та докази, долучені до неї, враховуючи категорію справи, її складність та обсяг доказів, які підлягали дослідженню та оцінці, враховуючи, що позовні вимоги первісного позову було задоволено частково (865000 грн з 1 112 367 грн), а у задоволенні позовних вимог зустрічного позову у загальному розмірі 3402639 грн було відмовлено, стягненню з відповідача підлягають витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у загальному розмірі 58130,55 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позовної заяви ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 9 084 грн.
Вимоги позивача в частині компенсації вартості 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , відповідачем визналися.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи, що позов визнано частково, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% сплаченого судового збору у розмірі 3532,15 грн (865000 грн / 1112367 грн * 9084,51 грн / 2) відповідно до платіжної квитанції № 1044-2580-4381-6422 від 17.10.2024.
Решта суми судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (3532,15 грн) підлягають стягненню з відповідача.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Витрати позивача на проведення оцінки майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , у розмірі 7 000 грн підтверджуються платіжною інструкцією № 1.87763269.1 від 28.01.2025 (код документа 8368-0550-1207-6342).
Враховуючи, що вказані витрати стосуються позовних вимог щодо поділу квартири, які задоволені у повному обсязі, вони підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
 
Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.
Повернути ОСОБА_1 частину понесених витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви у справі № 756/13325/24 у розмірі 3532,15 грн, сплачених відповідно до платіжної квитанції № 1044-2580-4381-6422 від 17.10.2024.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3532,15 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 58130,55 грн, витрати, пов`язані з оцінкою майна, у розмірі 7000 грн.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя         Андрій ПУКАЛО