Справа № 570/5985/25
Номер провадження 2/570/2718/2025 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2025 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В., 
за участю секретаря судового засідання Ярошик І.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в :
20.11.2025 року до Рівненського районного суду Рівненської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі — позивач), в особі представника Мохира Я.В. із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якій просить стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за кредитним договором №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року у розмірі 29 250,00 грн. та покласти на відповідачку понесені судові витрати.
Короткий зміст заяв по суті справи.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що 15.05.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у розмірі 5 000 грн., строком на 168 днів, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в строки та на умовах, передбачених кредитним договором. Окрім того між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було погоджено Графік платежів за договором про споживчий кредит №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року, що відображено у паспорті споживчого кредиту, а також Заявці кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року.
Також, 30.05.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Додатковий договір (оферту) до кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року, за яким сума кредиту становить 10 000,00 грн., яка складається з усіх Траншів (частин Суми кредиту), зазначених в Договорі (1-ий Транш) та в укладених Сторонами Додаткових Договорах (чергові Транші), строком на 153 дні, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в строки та на умовах, передбачених Додатковим договором. 
Окрім того між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було погоджено Графік платежів за Додатковим договором від 30.05.2025 року, що відображено у Паспорті споживчого кредиту від 30.05.2025 року.
Крім того, 31.05.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Додатковий договір (оферту) до кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року, за яким сума кредиту становить 13 000,00 грн., яка складається з усіх Траншів (частин Суми кредиту), зазначених в Договорі (1-ий Транш) та в укладених Сторонами Додаткових Договорах (чергові Транші), строком на 152 дні, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в строки та на умовах, передбачених Додатковим договором. 
Окрім того між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було погоджено Графік платежів за Додатковим договором від 31.05.2025 року, що відображено у Паспорті споживчого кредиту від 31.05.2025 року.
Так, представник позивача вказує, що позивач свої зобов`язання за Кредитним договором №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року та Додатковими договорами до вказаного договору від 30.05.2025 року та 31.05.2025 року виконав у повному обсязі, надав у користування відповідачки грошові кошти в сумі 13 000,00 грн., тоді як відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на день звернення до суду з позовною заявою за відповідачкою утворилась заборгованість у розмірі 29 250,00 грн., з яких 13 000,00 грн. — заборгованість за тілом кредиту, 11 830,00 грн. — заборгованість за відсотками, 650,00 грн. — комісія за обслуговування кредитної заборгованості, 3 770,00 грн. — неустойка. 
З урахуванням викладеного, ТОВ «Споживчий центр» просило стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості за кредитним договором №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року та Додатковими договорами до вказаного договору від 30.05.2025 року та 31.05.2025 року, а також понесені судові витрати.
Відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 27.11.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження у справі за участю сторін на 14:35 год. 29.12.2025 року.
В судове засідання 29.12.2025 року сторони не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. 
В прохальній частині позовної заяви представник позивача просить проводити розгляд справи без участі позивача та його представника, за наявними в матеріалах справи доказами. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.  
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Судом встановлено, що 15.05.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), Заявки від 15.05.2025 року, які підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором, надісланим смс-повідомленням на належний відповідачу номер телефону, укладено кредитний договір №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року.
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію (п. 3.1 Пропозиції).
Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах визначених у Заявці (п. 3.3 Пропозиції).
Сума кредиту 5 000 грн. Строк на який надається кредит 168 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 29.10.2025 року. Процентна ставка «Стандарт» — фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом. Процента ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процента ставка — загальні витрати за споживчим кредитом за кожен день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.91 % (денна процентна ставка). Комісія, пов`язана з наданням кредиту — 5% від суми кредиту та становить 250,00 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості — 250 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Неустойка — 75 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику: 5375-41ХХ-ХХХХ-9329 (п.п. 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 12, 14, 17 Заявки).
Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачці у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором, надісланим смс-повідомленням на належний відповідачу номер телефону.
Разом з тим, позивачем не надано суду доказів на підтвердження перерахування на банківський рахунок, банківську картку або ж видачу готівкою відповідачці ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 5 000,00 грн., як то обумовлено умовами кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року. Не надано таких доказів позивачем і в ході судового розгляду справи. 
Окрім того, пунктом 15 Заявки щодо кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року передбачено, що в день укладення даного Договору Позичальнику відкривається Кредитна лінія, яка реалізується наступним чином. Сума кредиту, яка визначена у розділі І даного Договору, є одночасно і 1-им Траншем, з якого складається Сума кредиту, яка надається відповідно до умов даного Договору. В подальшому Кредитодавець протягом строку дії Договору має право повідомити Позичальника в усній та/або письмовій (паперовій або електронній) формі про наявність у нього можливості збільшити суму кредиту, що надається позичальнику за цим Договором. У випадку отримання вказаного повідомлення від Кредитодавця та у разі виникнення у Позичальника наміру збільшити суму кредиту за даним Договором Позичальник ініціює укладення Додаткового Договору шляхом особистого звернення у підрозділ кредитодавця або шляхом вчинення необхідних дій в Особистому кабінеті на сайті/в мобільному застосунку Кредитодавця. Після узгодження Сторонами зміни умов Договору, пов`язаних зі збільшенням Суми кредиту, сторони укладають Додатковий Договір, у якому викладають змінені умови Договору. Додатковий договір може бути укладений сторонами в письмовій паперовій або в письмовій електронній формах з дотриманням вимог чинного законодавства. Черговий Транш (частина суми кредиту)надається кредитодавцем позичальнику відповідно до укладеного сторонами Додаткового договору. Сума кредиту складається з усіх Траншів (частин Суми кредиту), зазначених в Договорі (1-й Транш) та в укладених Сторонами Додаткових Договорах (чергові Транші). Позичальник інформується про зміни в умовах надання фінансової послуги шляхом викладення зазначених змін у вказаному Додатковому Договорі та надання його примірника Позичальнику особисто в паперовій формі у підрозділі Кредитодавця або надіслання його примірника Позичальнику в Особистому кабінеті та/або на електронну адресу Позичальника. 
Як вбачається з наявних в розпорядженні суду документів, 30.05.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Додатковий договір (оферту) до кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року, за яким сума кредиту становить 10 000,00 грн., яка складається з усіх Траншів (частин Суми кредиту), зазначених в Договорі (1-ий Транш) та в укладених Сторонами Додаткових Договорах (чергові Транші). За даним Додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику 2-й Транш у розмірі 5 000,00 грн., строком на 153 дні, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в строки та на умовах, передбачених Додатковим договором. Сторони домовились, що позичальник відповідно до Додаткового Договору зобов`язаний сплатити комісію, пов`язану з наданням 2-го Траншу 5% від суми 2-го Траншу, що дорівнює 250,00 грн., комісію за обслуговування у розмірі 500,00 грн. Змінюється розмір денної процентної ставки та становить 0,89%. Нараховується неустойка в розмірі 150,00 грн. 
Пунктом 2 Додаткового Договору передбачено, що процента ставка, проценти, комісія за надання, встановлені Договором, порядок їх нарахування не змінюються даним Додатковим Договором. Базою розрахунків для нарахування Процентів є Сума Кредиту (усіх наданих Траншів), яка надана та не повернута Позичальником Кредитодавцю. При цьому, надання Траншу не змінює процентну ставку, яка застосовується, у тому черговому періоді, в якому надається Транш і Проценти у відповідному черговому періоді рахуються шляхом множення залишу суми кредиту (усіх наданих Траншів) на проценту ставку відповідного чергового періоду, у якому надається Транщ, яка у цьому черговому періоді є однаковою як до, так і після надання Траншу. 
Окрім того між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було погоджено Графік платежів за Додатковим договором від 30.05.2025 року, що відображено у Паспорті споживчого кредиту від 30.05.2025 року.
Однак, знову ж таки, позивачем не долучено до матеріалів позовної заяви та не надано в ході судового розгляду справи суду доказів на підтвердження перерахування відповідачці 2-го Траншу за кредитним договором №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року, який надано згідно Додаткової угоди від 30.05.2025 року до кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року у сумі 5 000,00 грн., як то обумовлено умовами кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року та умовами Додаткової угоди від 30.05.2025 року до кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року. Не надано таких доказів позивачем і в ході судового розгляду справи.
При цьому, згідно наявних в суду матеріалів, вбачається, що 31.05.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Додатковий договір (оферту) до кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року, за яким сума кредиту становить 13 000,00 грн., яка складається з усіх Траншів (частин Суми кредиту), зазначених в Договорі (1-ий Транш) та в укладених Сторонами Додаткових Договорах (чергові Транші). За даним Додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати ОСОБА_2 у розмірі 3 000,00 грн., строком на 152 дні, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в строки та на умовах, передбачених Додатковим договором. 
Сторони домовились, що позичальник відповідно до Додаткового Договору зобов`язаний сплатити комісію, пов`язану з наданням 3-го Траншу 5% від суми 3-го Траншу, що дорівнює 150,00 грн., комісію за обслуговування у розмірі 650,00 грн. Змінюється розмір денної процентної ставки та становить 0,9%. Нараховується неустойка в розмірі 195,00 грн.  Пунктом 2 Додаткового Договору передбачено, що процента ставка, проценти, комісія за надання, встановлені Договором, порядок їх нарахування не змінюються даним Додатковим Договором. Базою розрахунків для нарахування Процентів є Сума Кредиту (усіх наданих Траншів), яка надана та не повернута Позичальником Кредитодавцю. При цьому, надання Траншу не змінює процентну ставку, яка застосовується, у тому черговому періоді, в якому надається Транш і Проценти у відповідному черговому періоді рахуються шляхом множення залишу суми кредиту (усіх наданих Траншів) на проценту ставку відповідного чергового періоду, у якому надається Транщ, яка у цьому черговому періоді є однаковою як до, так і після надання Траншу.
Окрім того між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було погоджено Графік платежів за Додатковим договором від 31.05.2025 року, що відображено у Паспорті споживчого кредиту від 31.05.2025 року. 
Отримання відповідачкою кредитних коштів в розмірі 3 000,00 грн. (3-й Транш) підтверджено платіжним документом ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» за Вих.№229-1311 від 13.11.2025, який видано на підставі договору з ТзОВ «Споживчий Центр» на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 р., відповідно до якого ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» перерахувало грошові кошти від ТзОВ «Споживчий Центр» в розмірі 3 000,00 грн. на картку № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 758453510, призначення платежу: видача за договором кредиту №15.05.2025-100001158.
Зазначені реквізити банківської карти у платіжному документі ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» за Вих.№229-1311 від 13.11.2025 співпадають із банківськими реквізитами карти відповідачки, вказаними нею у Заявці кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року та Додатковій угоді від 31.05.2025 року до кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року. 
При цьому, всупереч відсутності усіх платіжних документів про перерахування відповідачці кредитних коштів, а саме 1-го Траншу у сумі 5 000,00 грн. та 2-го Траншу у сумі 5 000,00 грн., позивачем подано довідку-розрахунок про стан заборгованості відповідачки за кредитним договором №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року, згідно якої заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором становить 29 250,00 грн., з яких 13 000,00 грн. — заборгованість по тілу кредиту, 11 830,00 грн. — заборгованість по процентах, 650,00 грн. — комісія за обслуговування, 3 770,00 грн. — неустойка.
Доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачка як позивачу так і суду не надала.
Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Так, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до абз. 2 ч. 3, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Згідно з ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
У відповідності до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з абз.2 ч.2 ст.639 ЦК України договір, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Статтею 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідно до ст.642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. 
За змістом ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.  
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.
За ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилом ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1, 2 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
У відповідності до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. 
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1, 2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.  
У разі порушення зобов`язання відповідно до ст.611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов`язання згідно ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.ч.1, 2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. 
Окрім того, відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Враховуючи вищенаведене, провівши аналіз законодавства, суд не ставить під сумнів факт укладення ОСОБА_1 кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року та Додаткових договорів від 30.05.2025 року та 31.05.2025 року та його дійсність, однак вважає за необхідне провести розрахунок заборгованості, згідно наявних у розпорядженні суду платіжних документів щодо перерахування відповідачці грошових коштів в якості кредиту.
Так, в матеріалах справи наявний платіжний документ ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» за Вих.№229-1311 від 13.11.2025, який видано на підставі договору з ТзОВ «Споживчий Центр» на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 р., відповідно до якого ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» перерахувало грошові кошти від ТзОВ «Споживчий Центр» ОСОБА_1 в розмірі 3 000,00 грн. на картку № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 758453510, призначення платежу: видача за договором кредиту №15.05.2025-100001158, згідно Умов Додаткової угоди від 31.05.2025 року до кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року.
Згідно Умов Додаткової угоди кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику 3-й Транш у розмірі 3 000,00 грн., строком на 152 дні, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в строки та на умовах, передбачених Додатковим договором. 
Сторони домовились, що позичальник відповідно до Додаткового Договору зобов`язаний сплатити комісію, пов`язану з наданням 3-го Траншу 5% від суми 3-го Траншу, що дорівнює 150,00 грн., комісію за обслуговування у розмірі 650,00 грн. Змінюється розмір денної процентної ставки та становить 0,9%. Нараховується неустойка в розмірі 195,00 грн.  Пунктом 2 Додаткового Договору передбачено, що процента ставка, проценти, комісія за надання, встановлені Договором, порядок їх нарахування не змінюються даним Додатковим Договором. Базою розрахунків для нарахування Процентів є Сума Кредиту (усіх наданих Траншів), яка надана та не повернута Позичальником Кредитодавцю. При цьому, надання Траншу не змінює процентну ставку, яка застосовується, у тому черговому періоді, в якому надається Транш і Проценти у відповідному черговому періоді рахуються шляхом множення залишу суми кредиту (усіх наданих Траншів) на проценту ставку відповідного чергового періоду, у якому надається Транщ, яка у цьому черговому періоді є однаковою як до, так і після надання Траншу.
Окрім того між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було погоджено Графік платежів за Додатковим договором від 31.05.2025 року, що відображено у Паспорті споживчого кредиту від 31.05.2025 року. 
Таким чином, слід дійти висновку, що сторонами було узгоджено істотні умови кредитного договору, зокрема, розмір кредиту, строк кредитування, строк дії договору, процентна ставка та порядок нарахування відсотків.   
Отже, судом встановлено, що відповідачкою отримано кошти у розмірі 3 000,00 грн., що підтверджується належними та допустимим доказами, а саме наявними в матеріалах справи платіжними документами, зокрема платіжним документом ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» за Вих.№229-1311 від 13.11.2025, який видано на підставі договору з ТзОВ «Споживчий Центр» на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 р., відповідно до якого ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» перерахувало грошові кошти від ТзОВ «Споживчий Центр» Кордобі І.Б. в розмірі 3 000,00 грн. на картку № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 758453510, призначення платежу: видача за договором кредиту №15.05.2025-100001158, згідно Умов Додаткової угоди від 31.05.2025 року до кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року.
Доказів погашення відповідачкою заборгованості перед позивачем у розмірі 3 000,00 грн. суду не надано ані позивачем, ані відповідачкою. 
Таким чином, на підставі аналізу наявних у розпорядженні суду доказів, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки заборгованості по тілу кредиту за Додатковою угодою від 31.05.2025 року до кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року у виді 3-го Траншу в сумі 3 000,00 грн. 
Що стосується стягнення з відповідачки процентів за Додатковою угодою від 31.05.2025 року до кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року, суд зазначає про наступне.
Так, як вбачається зі змісту Кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року, факт укладення якого суд не ставить під сумнів та дійсність якого не оспорюється, а саме п.6 Заявки, процента ставка «Стандарт» - становить 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Процентна ставка «Економ» становить 0,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». 
Згідно Додаткової угоди від 31.05.2025 року до кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року, а саме п.2 Пропозиції та п.2 Відповіді зазначено про те, що процента ставка, проценти, комісія за надання, встановлені Договором, порядок їх нарахування не змінюються даним Додатковим Договором. Базою розрахунків для нарахування Процентів є Сума Кредиту (усіх наданих Траншів), яка надана та не повернута Позичальником Кредитодавцю. При цьому, надання Траншу не змінює процентну ставку, яка застосовується, у тому черговому періоді, в якому надається Транш і Проценти у відповідному черговому періоді рахуються шляхом множення залишу суми кредиту (усіх наданих Траншів) на проценту ставку відповідного чергового періоду, у якому надається Транщ, яка у цьому черговому періоді є однаковою як до, так і після надання Траншу. 
Як вбачається з Графіку платежів з дати укладення Додаткового договору, а саме 31.05.2025 року, за вказаним Додатковим договором обумовлено 11 чергових періодів з 31.05.2025 року по 29.10.2025 року на 152 дні.
Враховуючи наведене, з урахуванням положень кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року та Додаткової угоди від 31.05.2025 року до кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року, суд вважає за доцільне здійснити розрахунок відсотків наступним чином, а саме на 7 чергових періодів (96 днів) з дати укладення Додаткової угоди від 31.05.2025 року нарахування відсотків здійснювати по 1%, а наступні 4 чергові періоди (56 днів) здійснити нарахування відсотків у розмірі 0,5 %, як то передбачено умовами кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року в частині нарахування відсотків за кредитом, однак, відлік нарахувань починати саме з дати укладення Додаткової угоди від 31.05.2025 року. 
Отже, за розрахунками суду, розмір нарахованих відсотків з 31.05.2025 року по 03.09.2025 року (96 днів) по 1% в день має становити 2 880,00 грн., а з 04.09.2025 року по 29.10.2025 року (56 днів) по 0.5% в день має становити 840,00 грн. Загальна сума нарахованих відсотків за Додатковою угодою від 31.05.2025 року до кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року, за розрахунками суду, має становити 3 720,00 грн. 
Що стосується вимоги щодо стягнення з відповідачки заборгованості за комісією за обслуговування кредиту в сумі 650,00 грн., суд зазначає про наступне.
Пунктами Кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року та Додаткового договору від 31.05.2025 року до Кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року передбачено, що комісія за обслуговування кредиту становить 650 грн. 
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до частини п`ятої ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.
Аналогічні висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (пункти 29-31).
Відтак, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.
Оскільки сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит в даному випадку, тому пункти договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування банком комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними і вказані кошти не підлягають сплаті позичальником.
Такі висновки викладені Верховним Судом в постанові від 07 червня 2023 року у справі №686/14530/15.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 06 листопада 2023 року в справі №204/224/21, якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої ст.11, частини п`ятої ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
У постанові Верховного Суду від 31.07.2025 у справі №199/441/21 зазначено, що положення договору про надання споживчого кредиту, які передбачають здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів», є нікчемними і окреме рішення суду про визнання їх недійсними не вимагається.
З матеріалів даної справи вбачається, що комісію за обслуговування кредитної заборгованості встановлено у розмірі 650,00 грн. 
У Заявці від 15.05.2025 року зазначено, що комісія за обслуговування встановлюється за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безкоштовно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит.
Однак, фінансовою установою не доведено про те, що такі послуги дійсно надавалися відповідачу протягом строку кредитування і які б виправдовували нарахування відповідних комісійних сум, та не вважалися надмірним фінансовим навантаженням на споживача.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості у сумі 650,00 грн., слід відмовити з підстав їх необґрунтованості.  
Що стосується стягнення з відповідачки неустойки за кредитним договором, суддя зазначає наступне.
Так, згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, нарахована за умовами Додаткової угоди від 31.05.2025 року до кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року неустойка, має бути списана кредитодавцем (позикодавцем) без стягнення із відповідачки.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.12, ч.ч. 1, 3 ст.13, ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи наведене, керуючись вимогами законодавства, здійснивши перевірку матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає заборгованість у розмірі 6 720,00 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту — 3 000,00 грн., заборгованість по процентах — 3 720,00 грн. 
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідачки підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог, що становить 556 (п`ятсот п`ятдесят шість) грн. 53 коп. (2 422,40 грн.*6 720,00 грн./29 250,00 грн.); в іншій частині сплачений судовий збір покладається на позивача та відшкодуванню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-13, 15, 17-19, 23, 76-82, 89, 92, 95, 128, 141, 223, 240, 247, 258-259, 263-265, 267, 268, 272-279, 284, 288-289, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -  
у х в а л и в:  
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП — НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Додатковою угодою від 31.05.2025 року до кредитного договору №15.05.2025-100001158 від 15.05.2025 року у розмірі 6 720,00 грн. (шість тисяч сімсот двадцять) грн. 00 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту — 3 000,00 грн., заборгованість по процентах — 3 720,00 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП — НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 556 (п`ятсот п`ятдесят шість) грн. 53 коп.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код за ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: 01032, м.Київ, вул.Саксаганського, 133-А;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 , виданий Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області 23.10.2010 року, РНОКПП — НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 . 
У зв`язку із перебуванням судді у відпустці повний текст рішення складено 16 січня 2026 рокую

Суддя Гладишева Х.В.