МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2026 р.  	№ 400/7993/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , 	

про	визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,	

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту – Позивач) звернувся з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту – Відповідач) з вимогами про:
- визнання протиправною відмову у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн гривень, передбаченої абзацом другим пункту 4 Постанови №153 від 11.02.2025 р. «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану»;
- зобов`язання здійснити оформлення та надати ОСОБА_1 довідку за формою, передбаченою Окремим дорученням Міністерства оборони України №999/уд від 20.02.2025 про його безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин;
- зобов`язання надіслати відповідні запити засобами СЕДО до військової частини НОМЕР_2 , де ОСОБА_1 попередньо проходив службу, для отримання довідок за формою, передбаченою Окремим дорученням Міністерства оборони України №999/уд від 20.02.2025 про його безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин;
- зобов`язання подати клопотання перед вищим командуванням про нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди в розмірі 1 млн гривень, передбаченої абзацом другим пункту 4 Постанови №153 від 11.02.2025 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану»;
- зобов`язання виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду в розмірі 1 млн гривень, передбачену абзацом другим пункту 4 Постанови №153 від 11.02.2025 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 має право на отримання одноразової грошової винагороди, передбаченої абзацом другим пункту 4 Постанови №153-2025-п, оскільки він: брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій будучи особою рядового, сержантського, старшинського складу Збройних Сил України; був призваний на військову службу по мобілізації у віці до 25 років; був призваний на військову службу 01.03.2022 році під час воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. № 2102-ІХ; проходить службу станом на дату звернення з цим рапортом у складі військової частини НОМЕР_1 ; брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців до присвоєння офіцерського звання та до набрання чинності Постановою №153-2025-п; не притягався до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився. Позивач зазначає, що відмова Відповідача у задоволенні його рапорту від 24.06.2025 р. щодо виплати одноразової грошової допомоги в розмірі один мільйон гривень є незаконною та необґрунтованою, оскільки Відповідачем неправильно розтлумачено Постанову №153-2025-п.
Ухвалою суду від 31.07.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).
11.08.2025 р. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки Позивач має військове звання «лейтенант». Згідно ч. 2 ст. 5 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», військове звання «лейтенант» - не відноситься до рядового, сержантського і старшинського складу. Отже, юридичні підстави для нарахування і виплати Позивачу зазначеної одноразової грошової винагороди - відсутні. 
25.08.2025 р. Позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідно до змін, що були здійснені постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.2025 № 942, пункт 4 постанови КМУ №153 від 11.02.2025 року було доповнено абзацами, згідно яких виплата винагороди здійснюється також військовослужбовцям, які проходили військову службу і були атестовані до присвоєння первинного офіцерського звання офіцерського складу «молодший лейтенант».
25.08.2025 р. Відповідачем подано заперечення (на відповідь на відзив), в яких вказує, що Позивачем оскаржується відмова військової частини НОМЕР_1 щодо виплати винагороди передбаченої Постановою № 153, яка була надана на рапорт від 22.05.2025, коли відповідної зміни у законодавстві не було, а отже, військова частина здійснила відмову у рамках на той час чинного законодавства.
01.12.2025 р. Позивачем подано як доказ Довідку про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин №3807 від 20.09.2025 року.
01.12.2025 р. Відповідачем подано до суду окреме доручення Міністра оборони України від 26.09.2025 № 5601/уд та наказ командира 14 армійського корпусу (якому підпорядкована військова частина НОМЕР_1 ) (з основної діяльності) від 03.09.2025 № 10/ нод/окп «Про організацію заходів внутрішнього контролю законності нарахування одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах». 
18.12.2025 р. Відповідачем надано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження.
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:
ОСОБА_1 був призваний на службу за призовом під час мобілізації 01.03.2022 р. (в 23 роки) під час дії воєнного стану.
На момент призову на військову службу Позивач відносився до осіб рядового, сержантського, старшинського складу Збройних Сил України
17.10.2023 р. Позивачу було присвоєно звання молодшого лейтенанта згідно даних посвідчення офіцера серія НОМЕР_3 від 18.11.2023 р.
Станом на дату звернення до суду Позивач проходить військову службу на посаді офіцера групи планування штабу мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 22.03.2025 №1250 Позивач дійсно в період з 01.03.2022 по 01.12.2022 та з 08.012023 по 17.02.2023 та з 17.02.2023 по 01.05.2023 та з 17.05.2023 по 07.08.2023 та з 09.08.2023 по 14.10.2023 та з 27.10.2023 по 15.04.2024 та з 27.04.2024 по 15.10.2024 та з 06.11.2024 по 03.02.2025 та з 20.02.2025 по 16.03.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у АДРЕСА_3 , н.п. Білокузьминівка Донецької обл., н.п. Краматорськ Донецької обл.
Відповідно до Довідки про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин від 20.09.2025 року №3807 строк участі Позивача у бойових діях становить 260 (двісті шістдесят) днів; Позивач не притягувався до кримінальної відповідальності, двічі і більше разів до адміністративної чи дисциплінарної відповідальності.
27.05.2025 р. Позивач звернувся до військовій частині НОМЕР_1 з рапортом про нарахування та виплату йому одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн гривень, передбаченої абзацом другим пункту 4 Постанови №153-2025-п.
Листом від 24.06.2025 №33/1507 Відповідач відмовив у призначенні та виплаті одноразової грошової винагороди, передбаченої абзацом другим пунктом 4 Постановою №153-2025-п у зв`язку з відсутністю підстав для такої виплати, оскільки військовослужбовцям офіцерського складу винагорода не виплачується.
Вважаючи відмову Відповідача щодо нарахування та виплати одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн гривень протиправною, Позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.
Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно з статтею 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025, №478/2025 від 14.07.2025, №793/2025 від 20.10.2025 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.
Воєнний стан в розумінні положень ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Окрім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон 2232-ХІІ).
Частиною 3 статті 1 Закону 2232-ХІІ визначено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно з частиною 9 статті 1 Закону 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.
Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону 2232-ХІІ Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі - Постанова № 153) та затверджено «Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Згідно з пунктом 3 Постанови №153 (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу; Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби.
Відповідно до пункту 4 Постанови № 153 установлено, що: особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони два або більше разів за сукупністю притягувалися до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується.
Аналізуючи зазначений пункт, суд зазначає, що пункт 4 Постанови Кабінету Міністрів України №153 встановлює, що одноразова грошова винагорода у розмірі 1 млн грн виплачується громадянам України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, які у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях у районах ведення воєнних (бойових) дій строком не менше шести місяців станом на дату набрання чинності постановою. Для військовослужбовців, які брали участь у бойових діях менше шести місяців, винагорода встановлюється пропорційно часу їх участі з розрахунку 1/6 від 1 млн грн за кожні 30 днів участі. Разом з тим, якщо така менша тривалість зумовлена пораненням, захворюванням, одержаними під час захисту України, або перебуванням та звільненням з полону (крім добровільної здачі), винагорода виплачується у повному обсязі незалежно від фактичної кількості днів участі у бойових діях. Винагорода не виплачується військовослужбовцям, які притягувалися до кримінальної відповідальності, двічі або більше до адміністративної відповідальності за військові адміністративні правопорушення, або мають чинні дисциплінарні стягнення.
Як встановлено судом, Позивач відповідно до абзацу 2 пункту 4 Постанови №153:
- призваний на військову службу по мобілізації під час воєнного стану у віці до 25 років (23 роки 1 місяць 21 день);
- брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій будучи особою рядового, сержантського, старшинського складу Збройних Сил України строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців до присвоєння офіцерського звання (17.10.2023 р.) та до набрання чинності Постановою №153-2025-п, що підтверджується довідками від 22.03.2025 №1250, від 20.09.2025 року №3807;
- проходить службу станом на дату звернення з рапортом у складі військової частини НОМЕР_1 ;
- не притягався до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився.
Суд критично ставиться до посилання Відповідача на те, що на момент звернення з рапортом Позивач відносився до військовослужбовців офіцерського складу, адже до моменту отримання звання молодший лейтенант, Позивач відносився до осіб рядового, сержантського, старшинського складу Збройних Сил України, брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком не менше шести місяців та не притягався до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення.
При цьому суд зауважує, що на момент розгляду справи, відповідно до змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.2025 № 942, пункт 4 постанови КМУ №153 від 11.02.2025 року було доповнено абзацами, згідно яких виплата винагороди здійснюється також військовослужбовцям, які проходили військову службу і були атестовані до присвоєння первинного офіцерського звання офіцерського складу «молодший лейтенант».
Відтак, встановлені у справі обставини свідчать, що Позивач повністю відповідає вимогам, визначеним абзацом другим пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України №153. 
Отже, відмова викладена Листом від 24.06.2025 №33/1507 є протиправною.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Даючи оцінку поведінці Відповідача, яка зумовила звернення Позивача до суду з цим позовом, суд дійшов висновку, що дії Відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті Позивачу одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 року № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану», не відповідають визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям поведінки Відповідача у спірних правовідносинах та чинному законодавству, тому такі дії потрібно визнати протиправними, задовольнивши першу позовну вимогу.
Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права Позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права Позивача, Позовна вимога підлягає до задоволення шляхом зобов`язання Відповідача нарахувати та виплатити Позивачу одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн гривень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 року № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Щодо решти позовних вимог, а саме: зобов`язання здійснити оформлення та надати ОСОБА_1 довідку за формою, передбаченою Окремим дорученням Міністерства оборони України №999/уд від 20.02.2025 про його безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин; зобов`язання надіслати відповідні запити засобами СЕДО до військової частини НОМЕР_2 , де ОСОБА_1 попередньо проходив службу, для отримання довідок за формою, передбаченою Окремим дорученням Міністерства оборони України №999/уд від 20.02.2025 про його безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин; зобов`язання подати клопотання перед вищим командуванням про нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди в розмірі 1 млн гривень, передбаченої абзацом другим пункту 4 Постанови №153 від 11.02.2025 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану», суд зазначає, що відповідно до окремого доручення Міністра оборони України від 26.09.2025 № 5601/уд, з 07 серпня 2025 року Доручення Міністра оборони України №999/уд від 20.02.2025 не застосовується, а отже, решта позовних вимог є такими, що виходять за межі повноважень адміністративного суду, а тому задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
1. Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 – задовольнити частково.
2. Визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн гривень, передбаченої абзацом другим пункту 4 Постанови №153 від 11.02.2025 р. «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану».
3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) одноразову грошову винагороду в розмірі 1 млн гривень, передбачену абзацом другим пункту 4 Постанови №153 від 11.02.2025 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану».
4. В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення 26.01.2026 р.

Суддя Н.В. Лісовська