Справа № 559/4311/25 
Провадження № 3/559/18/2026 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2026   м. Дубно
Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Томілін О.М., при секретарі Солімчук М.Р., за участю потерпілого ОСОБА_1 , представника потерпілого - адвоката Андросюка І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дубно справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 ), адвоката, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
06.10.2025 до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП. 
21.10.2025 ОСОБА_2 надіслав до суду клопотання про направлення даної справи за підсудністю до Машівського районного суду Полтавської області, оскільки він проживає та зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 .
22.10.2025 ухвалою судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області клопотання ОСОБА_2 про передачу справи за підсудністю разом зі справою №559/4311/25 направлено до Рівненського апеляційного суду для звернення з поданням до Касаційного кримінального суду Верховного Суду для розгляду клопотання та належного визначення підсудності.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 31.10.2025 матеріали справи №559/4311/25 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП повернуто до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області для розгляду його клопотання про направлення даної справи до іншого суду.
Ухвалою судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 07.11.2025 у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про передачу справи №559/4311/25 за підсудністю до Машівського районного суду Полтавської області відмовлено. 
28.11.2025 ОСОБА_2 надіслав до суду клопотання, згідно якого вказує, що 25.11.2025 ним, на адресу Кримінального касаційного суду Верховного суду направлено клопотання про визначення підсудності справи №559/4311/25. У зв`язку з викладеним, просить суд відкласти розгляд даної справи, що призначена на 03.12.2025, до розгляду вищевказаного клопотання Кримінальним касаційним судом Верховного суду. 
02.12.2025 ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного суду клопотання ОСОБА_2 про направлення з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів матеріалів справи про адміністративне правопорушення (справа № 559/4311/25) щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КупАП залишено без задоволення.
Згідно клопотання від 03.12.2025 ОСОБА_2 просить надати йому для ознайомлення матеріали справи 559/4311/25 та відкласти розгляд справи. Окрім того, 03.12.2025 надійшло клопотання і від потерпілої ОСОБА_3 із проханням надати їй для ознайомлення матеріали справи 559/4311/25 та відкласти розгляд справи. 
Судом встановлено, що 30.09.2025 о 17 год. 15 хв. на АД М-06 Київ-Чоп, 367 км поблизу н.п.Привільне, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, та допустив зіткнення з т/з Renault Express, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався попереду нього в крайній лівій смузі в попутному напрямку, в результаті чого т/з отримали механічні пошкодження та їм завдано матеріальних збитків. Згідно довідки слідчого Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 та консультативного висновку КНП “Дубенська міська лікарня” Дубенської міської ради від 30.09.2025 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 отримали легкі тілесні ушкодження. Таким чином, водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.3.б, п.12.1, п.13.1 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. 
ОСОБА_2 , будучи належно повідомлений про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання, призначене на 21.01.2026, не з`явився, надіслав пояснення наступного змісту. 30.09.2025 близько 17.00 год. він рухався по а/д М-06 на т/з Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_2 , їхав в крайній ліві смузі з допустимою швидкістю. Водій т/з Renault Express, д.н.з. НОМЕР_3 , не надавши перевагу у русі його т/з, почав здійснювати маневр з крайньої правої смуги руху, в крайню ліву з метою з`їзду на смугу гальмування перед розворотною крапелею. Побачивши небезпечний маневр водія, який їхав попереду, ОСОБА_2 почав здійснювати екстренне гальмування. Але через раптовий маневр (зміну напрямку руху) водія Renault Express, д.н.з. НОМЕР_3 , не вдалося запобігти ДТП. Вважає, що саме дії водія Renault Express спричинили аварійну ситуацію.
У зв`язку з викладеним, просить закрити провадження у справі за вісутності в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, крім того, привинесенні постанови просить застосувати положення ч.7 п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з тим, що минув строк давності, встановлений ст.36 КУпАП.
Потерпіла ОСОБА_3 надіслала до суду пояснення наступного змісту. 30.09.2025 близько 17 год. рухалася по дорозі М-06 в автомобілі Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , рухалися в крайній лівій смузі з допустимою швидкістю. Водій т/з Renault Express, д.н.з. НОМЕР_3 не надавши перевагу у русі т/з Renault Sandero (у якому рухалися вона та ОСОБА_2 ), почав здійснювати маневр перестроювання з крайньої правої смуги руху, в крайню ліву, з метою з`їзду на смугу гальмування перед розворотною крапелею. Побачивши небезпечний маневр водія, який їхав попереду, ОСОБА_2 почав здійснювати екстренне гальмування, але через раптовий маневр (зміну напрямку руду) водія Renault Express, не вдалося запобігти ДТП. Вважає, що саме дії водія Renault Express, д.н.з. НОМЕР_3 , спричинили аварійну ситуацію.
Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засідання пояснив, що він рухався т/з з м.Рівне у м.Дубно зі швидкістю приблизно 70-90 км. Завчасно, за 200 м. до розвороту, включивши покажчики повороту, він перестроївся у крайню ліву смугу руху, яка була вільна, позаду автомобілів не було. Приблизно за 30 метрів, побачивши пішохода, який переходив автодорогу по пішохідному переходу, почав різко зупинятися та гальмувати, а пішохід відскочив назад на роздільну полосу. ОСОБА_1 зупинився приблизно за 2 метри від пішохідного переходу, надалі відчув зіткнення, інший т/з вдарив його ззаду з правого боку. Також зазначив, що під час гальмування, ніякого автомобіля ззаду не бачив, вважає, що ОСОБА_2 , не дотримавшись належної дистанції, намагався об`їхати його справа, після того, як він загальмував, щоб уникнути ДТП. Вважає, що саме ОСОБА_2 порушив ПДР, не дотримався безпечної дистанції і тому сталось ДТП, просить визнати винним у інкримінованому правопорушенні водія ОСОБА_2 .
Представник потерпілого ОСОБА_1 - адвокат Андросюк І.С. в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного та звернув увагу на те, що водій ОСОБА_2 у своїх первісних поясненнях не вказує, що здійснював перестроювання з однієї смуги на іншу, а лише про те, що водій ОСОБА_5 різко загальмував попереду. На дослідженій схемі ДТП немає гальмівного шляху, тобто гальмування у т/з було плавне, і у автомобіля, що рухався позаду, при дотриманні належної дистанції, було достатньо часу, у випадку виникнення непередбачуваної ситуації, для завчасного гальмування. Окрім того, задля доведення своєї невинуватості, ОСОБА_2 міг би клопотати про призначення авто технічної експертизи, однак цього не зробив. Вважає, що саме дії водія ОСОБА_2 спричинили ДТП.
Судом, крім пояснень сторін, досліджена схема місця ДТП, яка сталася 30.09.2025 за участі автомобілів Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_2 , та Renault Express, д.н.з. НОМЕР_3 , на якій зазначено місце зіткнення, напрямок руху автомобілів та фотокопії , зроблені на місці ДТП тощо, яка підписана учасниками ДТП без жодних зауважень та заперечень. На схемі відсутній гальмівний шлях автомобіля Renault Express. Також судом досліджені письмові пояснення учасників ДТП, надані працівникам поліції відразу після події. 
Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Крім того, за п.1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Відповідно до п.2.3.б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відповідно до п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Відповідно п. 1.10 ПДР України терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення, зокрема:
- дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом;
- учасник дорожнього руху-особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному;
- маневрування (маневр) — початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом;
- небезпека для руху — зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку;
- гальмовий шлях — відстань, що проходить транспортний засіб під час екстреного гальмування з початку здійснення впливу на орган керування гальмовою системою (педаль, рукоятку) до місця його зупинки.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Судом зроблено висновок, що саме водій ОСОБА_2 винен за ст. 124 КУпАП, що підтверджується сукупністю наданих суду доказів. Вина ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими доказами, доданими до протоколу, письмовими поясненнями учасників, долучених до матеріалів справи, та поясненнями потерпілого, наданими у судовому засіданні. Так, судом встановлено, що водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_2 , під час руху прямо не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, її зміною, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем т/з Renault Express, д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався попереду в крайній лівій смузі (яку заздалегідь вибрав задля здійснення маневру розвороту) та пригальмував на нерегульованому пішохідному переході для пропуску пішохода, який раптово там з`явився. Саме дії ОСОБА_2 і перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП. Окрім того, згідно акту обстеження вулично-шляхової мережі, ділянка дороги, на якій сталося ДТП, визнано такою, що відповідає вимогам правил та стандартів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, та такою, що забезпечує безпечний, безперешкодний, зручний та комфортний рух автомобілів та пішоходів. 
З урахуванням встановлених обставин, суд не приймає доводи ОСОБА_2 щодо відсутності його вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, оскільки це спростовується дослідженим доказами, версія водія ОСОБА_2 згідно письмових пояснень, наданих на місці ДТП, зводиться до того, що т/з Renault Express, д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався попереду нього, здійснив екстрене гальмування, тому він здійснив зіткнення з даним авто, аналогічні пояснення надані були і потерпілою ОСОБА_3 , яка знаходилася у т/з разом із ОСОБА_2 у момент ДТП. Однак, суд звертає увагу на зміну позиції ОСОБА_2 в письмових поясненнях, даних на місці ДТП, та тих, які надіслані на адресу суду 21.01.2026, у яких останній зазначає, що він рухався т/з в крайній ліві смузі руху з допустимою швидкістю, а водій т/з Renault Express, д.н.з. НОМЕР_3 , не надавши перевагу у русі його т/з, почав здійснювати маневр з крайньої правої смуги руху в крайню ліву з метою з`їзду на смугу гальмування перед розворотною крапелею. Відтак, побачивши небезпечний маневр водія, який їхав попереду, ОСОБА_2 почав здійснювати екстрене гальмування, однак через раптовий маневр (зміну напрямку руду) водія ОСОБА_1 , йому не вдалося запобігти ДТП. Тобто, ці пояснення водія ОСОБА_2 не відповідають фактичним обставинам справи, та отриманим пошкодженням транспортних засобів. Гальмівний шлях на місці події відсутній, що свідчить про те, що транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 рухався прямолінійно в своїй смузі руху та не здійснював над різкого гальмування, а пошкодження транспортних засобів свідчать про те, що ймовірно водій ОСОБА_2 рухався занадто близько позаду до т/з Renault Express, і після гальмування останнього, будучи занадто близько, теж почав гальмувати та намагався уникнути зіткнення шляхом «вивертання» керма вправо, однак, враховуючи занадто коротку відстань та швидкість транспортного засобу, не зміг уникнути удару. 
Враховуючи викладене, заперечення ОСОБА_2 не заслуговують на увагу, версія останнього про зіткнення транспортних засобів внаслідок неправомірних дій водія ОСОБА_1 спростована дослідженими доказами, зокрема, і фототаблицями із отриманими механічними пошкодженнями автомобілів, які не могли бути отримані із врахуванням версії ДТП ОСОБА_2 . Відтак, позиція водія ОСОБА_2 оцінюється судом критично, як намагання уникнути відповідальності. З тих же підстав суд відхиляє і свідчення  ОСОБА_3 .
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. 
Однак, протокол про адміністративне правопорушення складено 30.09.2025, подія мала місце 30.09.2025.
Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.
Так, з положень ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вбачається, що їх застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в правопорушенні, провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, тобто з реабілітуючої підстави.
Однак, за своєю правовою природою звільнення від відповідальності у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.
Тому за умови, коли справа надійшла в провадження до суду в межах строку притягнення до адміністративної відповідальності, однак особа заперечує свою вину і суд відповідно вирішує заявлені клопотання, досліджує докази, щоб з`ясувати винна особа чи ні, закриття провадження по строкам, тобто з нереабілітуючої підстави, можливе тоді, коли суд зробить висновок, що немає підстав для закриття провадження з реабілітуючої підстави.
В цій справі ОСОБА_2 заперечує свою вину і просить закрити її за п.1 ст. 247 КУпАП, крім того просить застосувати положення ч.7 п.1. ст.247 КУпАП у зв`язку з тим, що минув строк давності, встановлений ст.38 КУпАП. Відповідно суд, забезпечуючи людині право на справедливий судовий розгляд, вирішив чисельні клопотання учасників, неодноразово відкладав судові засідання для забезпечення права на захист, дослідив усі надані докази. 
Заслухавши учасників, дослідивши надані докази, судом зроблено висновок, що саме водій ОСОБА_2 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, будучи учасником дорожнього руху, порушив вимоги п.п.2.3 б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Суд констатує, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП доведена. Підстав для закриття провадження в справі згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення немає. Проте, ОСОБА_2 не може бути підданий адміністративному стягненню, оскільки на час розгляду справи в суді закінчився трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП. Тому клопотання ОСОБА_6 про закриття провадження по строкам за п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП суд задовольняє лише після того, як зроблено висновок, що вина ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП доведена матеріалами справи і відсутня підстава для закриття провадження з реабілітуючої підстави за п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Одночасно, на момент розгляду справи закінчився строк притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 38 КУпАП. Отже, провадження по справі відносно нього за ст.124 КУпАП належить закрити за п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
На підставі викладеного та керуючись ст.38, ст. 124, п.7 ч.1 ст. 247, 250, 251, 252, 283 - 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2  за ст.124 КУпАП на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк із дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя           О.М. Томілін