Cправа №333/10721/25
Провадження №2/333/1219/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2026 року      м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючої судді     Круглікової А.В.,
при секретарі судового засідання Єрмоленко А.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу 
за позовом:ТОВАРИСТВА З ОБЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», код ЄДРПОУ: 35625014, місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032
до відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 
про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:

11.11.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі – ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про стягнення з ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) заборгованості за кредитом в сумі 44 924 грн., що утворилась за договором позики №73451649 в розмірі 25 724 грн. та за кредитним договором № 10598-06/2024 в розмірі 19 200 грн. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказує, що 21.09.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір позики №73451649 та 08.06.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №10598-06/2024. Однак, відповідачка свої зобов`язання з повернення суми кредиту та відсотків за користування кредитом належним чином не виконала. У зв`язку з чим, за відповідачкою за вказаними вище договорами утворилась заборгованість в сумі 44 924 грн. 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21 та відповідно до реєстру боржників №44 від 21.02.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до ОСОБА_1 в сумі 25 794 грн. 21.10.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №21102024 та відповідно до реєстру боржників від 21.10.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до ОСОБА_1 в сумі 19 200 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд позов задовольнити.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачка в судові засідання жодного разу не з`явився, причини неявки суд не повідомив, про судові засідання повідомлявся шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку на зареєстровану адресу проживання.
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного вище Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII).
За змістом статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Як встановлено судом, 21.09.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір позики №73451649. Загальна сума кредиту – 8 000 грн. Строк кредиту – 30 днів, процентна ставка, фіксована – 0,225 % в день,комісія за надання позики 15,00%.
Крім того, 08.06.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №10598-06/2024. Загальна сума кредиту – 4 000 грн. Тип кредиту – кредит. Мета отримання кредиту – на власні потреби клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю. Строк кредиту – 120 днів. Денна процентна ставка складає 1,50% та застосовується в межах строку кредитування.
Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
З матеріалів справи слідує, що право вимоги за вказаними вище договом позики та кредитним договором позивач отримав на підставі договорів факторингу від 14.06.2021 №14/06/21 та від 21.10.2024 №21102024.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка прийняті на себе зобов`язання зі сплати основного боргу по тілу кредиту та відсотків за користування кредитом за наведеними вище кредитними договорами належним чином не виконала, внаслідок чого за останньою обліковується наступна заборгованість: 
-за договором позики від 21.09.2024 №73451649 в сумі 8 000 грн. за основною сумою боргу, 540 грн. з відсотків за користування кредитом та 1 200 грн. з комісії за надання позики;
-за кредитним договором від 08.06.2024 №10598-06/2024 в сумі 4 000 грн. за основною сумою боргу, 7 200 грн. з відсотків за користування кредитом.
Факт наявності вищенаведеної заборгованості підтверджується наявними в матеріалах цієї справи доказами й не спростований відповідачкою.
Вказані вище договори є чинними станом на час розгляду цієї справи, жодною із сторін не оспорювались та не визнавались недійсними в судовому порядку. Доказів протилежного матеріали справи не містять та не надано відповідачем. 
Будь-яких інших доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачка суду не надала, як і не надала доказів щодо належного виконання прийнятих на себе зобов`язань, встановлених умовами кредитного договору.
А тому, позивач вправі вимагати повернення суми позики в розмірі 8 000 грн., процентів за користування позикою в розмірі 540 грн. та комісії за користування позикою в сумі 1 200 грн. за договором позики від 21.09.2024 №73451649 та суму заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 4 000 грн., суму заборгованості за процентами в розмірі 7 200 грн. за кредитним договором від 08.06.2024 №10598-06/2024. Суд перевірив розрахунок заборгованості та погоджується з ним.
Отже, позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.
Щодо стягнення пені та штрафів.
Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який узгоджується з Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022року №2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено суму заборгованості за пенею в розмірі 15 984 грн. за договором позики від 21.09.2024 №73451649 та суму заборгованості за штрафними санкціями в розмірі 8 000 грн. за кредитним договором від 08.06.2024 №10598-06/2024.
З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову, а саме: з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість в загальному розмірі 20 940 грн., що складається з:
-заборгованості за договором позики від 21.09.2024 №73451649 в розмірі 9 740 грн., з яких: 8 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 540 грн. заборгованість за відсотками та 1 200 грн. заборгованість з комісії за надання позики;
-заборгованості за кредитним договором від 08.06.2024 №10598-06/2024 в розмірі 11 200 грн., з яких: 4 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 7 200 грн. заборгованість за процентами.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2 822,83 грн. (20 940 х 6 056 / 44 924).
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 273-274, 279, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, код ЄДРПОУ 35625014, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») – 8 000 (вісім тисяч) грн. – основного боргу за договором позики №73451649; 540 (п`ятсот сорок) грн. заборгованості за відсотками за договором позики №73451649; 1 200 (одну тисячу двісті) грн. – заборгованості за комісією за договором позики №73451649; 4 000 (чотири тисячі) грн. – заборгованості за основною сумою боргу за кредитним договором №10598-06/2024; 7 200 (сім тисяч двісті) грн. - заборгованості за відсотками за кредитним договором №10598-06/2024 та 2 822 (дві тисячі вісімсот двадцять дві) грн. 83 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя          А.В. Круглікова