ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/5352/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 р. (суддя Лазаренко М.С) в адміністративній справі №280/5352/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо застосування з 01 січня 2025 р. понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 р. №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" при нарахуванні та виплаті йому пенсійного забезпечення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити нарахування та виплату йому пенсії в розмірі 80% грошового забезпечення з 01 січня 2025 р., без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 р. №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", без обмеження пенсії максимальним розміром та із урахуванням раніше проведених виплат;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не виплати нарахованої йому суми індексації за 2024, 2025 роки у зв`язку із обмеженням загальної пенсійної виплати;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести з 01 березня 2024 р., 01 березня 2025 р. виплату нарахованої йому суми індексації пенсії, передбаченої постановами Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. №185 та від 25 лютого 2025 р. №209, без обмеження загального розміру пенсійної виплати та із урахуванням раніше виплачених сум.
В обгрунтування позовних вимог вказано, що при перерахунку пенсії ОСОБА_1 протиправно було застосовано понижуючий коефіцієнт та обмежено виплату індексації, оскільки Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачає виплату пенсій в понижених розмірах. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. 
Судом:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо застосування з 01 січня 2025 р. понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 р. №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" при нарахуванні та виплаті пенсійного забезпечення ОСОБА_1 ;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2025 р., без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 р. №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" та без обмеження пенсії максимальним розміром, із урахуванням раніше виплачених сум;
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо виплати нарахованої суми індексації за 2024 та 2025 роки ОСОБА_1 у зв`язку із обмеженням пенсійної виплати максимальним розміром;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести з 01 березня 2024 р., 01 березня 2025 р. виплату нарахованої суми індексації пенсії, передбаченої постановами Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. №185 та від 25 лютого 2025 р. №209, без обмеження загального розміру пенсійної виплати та із урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. 
В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що із урахуванням вимог Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" та постанови КМУ від 03 січня 2025р. № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», позивачу правомірно обмежено розмір пенсії.
Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, перерахунок якої було проведено з 01 січня 2025 р., за результатами якого її розмір із надбавками склав 34 086,44 грн., а із урахуванням пониження згідно постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 р. №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" - 26 797,33 грн. З 01 березня 2025 р. на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 р. №209 позивачу нараховано індексацію у 2025 році у розмірі 1500,00 грн. та обмежено пенсію максимальним розміром.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо обмеження розміру пенсії, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом.
Частково задовольняючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не передбачено обмеження розміру пенсій, а застосування положень статті 46 Закону №4059-IX та постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03 січня 2025 р. є протиправним. Також суд вказав, що положення частини 7 статті 43 Закону №2262-XII, які визначали обмеження пенсії максимальним розміром були визнані неконституційними.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційних скарг, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Статтею 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено, що у 2025 р. у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані), зокрема, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", розмір яких перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 р. №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» установлено, що у період воєнного стану у 2025 р. пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані), зокрема, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:
- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,5;
- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,4;
- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,3;
- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,2;
- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,1.
Верховним Судом у постановах від 16 грудня 2021 р. (справа №400/2085/19), від 20 липня 2022 р. (справа № 340/2476/21), від 25 липня 2022 р. (справа №580/3451/21), від 30 серпня 2022 р. (справа № 440/994/20), від 17 березня 2023 р. (справа №340/3144/21) вказано, що правовідносини, стосовно призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону №2262-XII підлягають застосуванню, із урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 р. №7-рп/2016, тобто без будь - якого обмеження їх розміру.
У постанові від 11 вересня 2025 р. у справі № 120/1081/25 Верховний суд сформулював наступний правовий висновок:
"зміна правового регулювання відносин у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб можлива лише у випадку внесення відповідних змін, зокрема, до Закону № 2262-ХІІ, а інші нормативно-правові акти застосовуються лише у випадку їх прийняття відповідно до цих законів.
Тому, враховуючи неодноразово викладену Конституційним Судом України юридичну позицію стосовно того, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони (зокрема, абзаци третій, четвертий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини рішення від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008). Закон № 4059-IX не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.
Зміни до Закону № 2262-ХІІ у частині, яка регламентує спірні правовідносини (щодо обмеження граничним (максимальним) розміром пенсії та застосування до суми перевищення коефіцієнту, визначеного Постановою № 1), не вносилися."
Як вбачається із наявних в матеріалах справи розрахунків пенсії позивача, її розмір з надбавками та індексацією станом на 01 лютого 2025 р. становив 32 586,44 грн., станом на 01 березня 2025 р. - 34 086,44 грн., а із урахуванням обмежень 26 797,33 грн. 
Отже, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність у відповідача обов`язку здійснити позивачу нарахування та виплату пенсії, без обмеження її розміру відповідно до положень статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 р. №1.
За результатом розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 р. в адміністративній справі №280/5352/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 14 січня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш